Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

29 січня 2021 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Мотивує позов тим, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1 . У цьому будинку зареєстрована відповідач, її дочка, яка з 2005 року за місцем реєстрації не проживає, свої речі з будинку забрала. Формальна реєстрація відповідача не відповідає фактичним обставинам справи, порушує її права як власника будинку, бо створює неправильне уявлення про склад сім`ї, позбавляє права на отримання субсидії.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення про дату, час та місце судового засідання на офіційному веб-сайті Чорнобаївського районного суду. Причини неявки не повідомила.

Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 являється власником будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2011 року ( а.с. 5).

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За нормами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з довідкою Крутьківської сільської ради № 799 від 11 листопада 2020 року (а.с. 6) та інформацією Іркліївської сільської ради №1480 від 29 грудня 2020 року (а.с. 18) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка не проживає в ньому з 2005 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що народився в с. Чехівка Чорнобаївського району Черкаської області. З 2003 року живе в с.Чехівка постійно, є сусідом позивача. Дочка позивача з 2006 року живе в м. Неаполь (Італія). Колись приїздила в гості до позивача, але це було давно.

Свідок ОСОБА_4 надав в судовому засіданні такі показання. В с. Чехівка живе постійно. З позивачем вони не родичі, односельці. Дочка позивачки не проживає з матір`ю вже більше 10 років. В селі всі знають, що вона виїхала до Італії на роботу і там залишилась.

Таким чином, суд вважає встановленим, що з 2005 року відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважної причини, не несе тягар по утриманню майна, не веде спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлено.

За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домоволеністю між ним і власником житла або законом.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як роз`яснено у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав.

В цьому випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_2 не проживає в спірному будинку більше одного року.

За таких обставин, враховуючи зазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач має ІІ групу інвалідності та звільнена від сплати судового збору (п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір") з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування будинком по АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Черкаського апеляційного суду або через Чорнобаївський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Кваша