Провадження 2/235/133/21
Справа 235/6613/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.08.2001 року позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31.07.2013 року.

Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2017 року у справі №235/4302/17 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі1/3 частинивсіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 сину ОСОБА_5 виповниться 18 років. Таким чином, розмір аліментів призначений за рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.09.2017 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 з листопада 2020 року буде складати 1/6 частину доходу відповідача, що не є достатнім для утримання дитини її віку.

Позивачкаодна не зможе в повному обсязі забезпечити дитину, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює на посаді начальника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську та отримує постійний та достатній дохід у вигляді заробітної плати.

Син ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання у Донецькому юридичному інституті МВС України у м. Маріуполі. Фінансування навчання здійснюється за рахунок власних коштів, згідно умов договору про надання платної освітньої послуги. Йому також потрібна матеріальна допомога з боку позивачки: затрати на оплату навчання - 16380 грн. за рік, проживання у гуртожитку - 1300 грн. за місяць, кошти на їжу та одяг, затрати на проїзд та ін. Затрати на утримання сина ОСОБА_5 у місяць складають на місяць 18 508 грн.

Позивач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортні засоби, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивачка вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

За підрахунком позивачки щомісячні втрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 складають 15 952 грн.

Крім того, виникла необхідність зробити ремонт у кімнаті доньки, оскільки ремонт не провадився з 2007 році. Меблі, які були куплені в 2007 році на теперішній час для дитини віком 14 років вже не можливо використовувати (ліжко - замале, стіл -парта розрахована на вік дитини до 7 років, не відповідають зросту дитини). Таким чином, куплено нове ліжко з ортопедичною основою (у доньки- сколіоз) та нову постільну білизну (двоспальну) замість односпальної, нові меблі (шафа, письмовий стіл, крісло, навісна шафа для книг, комод) на загальну суму - 43 500 грн.

Взято кредит на проведення ремонту на загальну суму 23795 грн.

На теперішній час донці потрібно купити новий мобільний телефон, вартість якого телефону складає приблизно - 4000 грн.

Гурток з танцями передбачає не тільки щомісячну оплату, а також потребу купувати костюми: тренувальний, та костюм для виступу, чешки тренувальні, взуття для виступу) - вартість двох комплектів та взуття складає - 2000 грн.

Донька навчається у Макіївській загальноосвітній школі № 44. У зв`язку з дистанційним навчанням виникла необхідність купувати ноутбук та маленький портативний принтер, щоб мати змогу своєчасно виконувати домашнє завдання та пересилати їх на електронну адресу вчителів. Вартість ноутбуку та принтера склала15308 грн.,також взято в розстрочку на один рік та потребує щомісячних виплат у розмірі 1300 грн.

Ще в травні місяці на літо позивачкою було придбано велосипед, вартість якого склала - 3000 грн.

За три літніх місяця позивачка тричі вивозила доньку на Азовське море на відпочинок. Поїздки на море, трансфер, проживання та відпочинок обійшовся - 3840 грн.на особу.

Таким чином, затрати на вищезазначені товари та послуги складають значну для позивачки суму коштів щомісячно.

Позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2017 року у справі №235/4302/17 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , збільшивши їх розмір з 1/6 до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 31.10.2020 року і до досягнення повноліття.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідач ОСОБА_7 у відзиві на позов зазначив, що не згоден з позовною заявою. Згідно виконавчого листа він завжди сплачував аліменти на своїх дітей, від сплати не ухилявся, працював та працює на державній службі, сплачую податки, з нього стягуються аліменти у відповідному розмірі. За 2019 рік відповідач сплати на двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 196278 гривень.

15.09.2018 року відповідач одружився, від шлюбуу нього народилася третя дитина -донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

20.02.2020 рішенням (заочне) Красноармійського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру аліментів задоволено частково, а саме, рішенням суду зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2017 по справі № 235/4302/17 стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини всіх видів заробітку платника аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення набрало законної сили 02.03.2020 р.

Відповідач стверджує, що позивач навмисно вводить суд в оману, та надає неправдиві факти. На теперішній час у відповідача на утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_4 , малолітня донька ОСОБА_8 , та його дружина ОСОБА_9 , яка не працює та доглядає за дитиною, котрій на момент написання відзиву 1 рік 10 місяців. Також у нього з дружиною укладений договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, згідно якому він зобов`язаний утримувати доньку та дружину, поки дитині не виповниться три роки, згідно ст. 84 СК України.

Також у відповідача на утриманні продовжує знаходиться їх з позивачкою повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи які позивач вказало в позові у відношенні того, що син начебто знаходиться на її утриманні не відповідають дійсності.

Син у липні 2020 року переїхав жити до відповідача з непідконтрольної Україні території м. Макіївка, де мешкає його мати, у АДРЕСА_1 , про, що свідчить відповідна довідка від 14.08.2020 № 1429- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. ОСОБА_10 вступив до Донецького юридичного інституту МВС України, спеціальність «Право» на контрактній основі. Відповідач сплачує за його навчання, про що надає копію договору з навчальним закладом, про зобов`язання сплати.

15 вересня 2020р. син відправився до м. Маріуполь для навчання у інституті, та місяць до того, поки інститут не перейшов до дистанційної форми навчання, а саме до 15 жовтня 2020 року мешкав та навчався у м. Маріуполь, та продовжував надавати йому кошти для життя. А з 15 жовтня 2020 р. по теперішній час він мешкає з відповідачем у м. Святогірськ повністю на його утриманні, увесь цей час, позивач не надала коштів на утримання сина, ні йому, ні відповідачу. Відповідач до 30 жовтня 2020 року, а саме, до досягнення дитиною повноліття, продовжував сплачувати аліменти на нього на користь позивача ОСОБА_1 , котрі вона отримувала самостійно, за вересень та жовтень, частку цих коштів вона відправила сину на карту банку, своїх власних коштів за весь цій час вона йому не разу не надала. Також, звертає увагу суду, що син приїхав у літку, без осіннього та зимного одягу. Цей весь одяг відповідач також купував сину за власні кошти.

Позивач зазначає у своєму позові, що вона не працездатна та хворіє. Також не надала суду жодного доказу того, що вона визнана не працездатною особою. Згідно чинного законодавства України відповідач не зобов`язаний утримувати колишню дружину. З 2013 року їх шлюб розірвано, мешкає вона у спільний квартирі, іншого нерухомого майна відповідач не має, на теперішній час він наймає житло, того що вона не сплачувала комунальні послуги, він не знав та і не міг знати. Всі докази, які представлені позивачем, по наявності заборгованості, також чеки, де суми вказані у російських рублях, судові накази, договір про наданняпослуг таінше, не можуть бути прийняті як докази, тому що вони надані організаціями котрих не існує, вони не зареєстровані на території України, знаходяться на непідконтрольній території України, по факту фінансують терористичні організації, а судовий наказ видав суд, якого не існує.

Позивач приводить розрахунок коштів (також ні підтверджений ні єдиним доказом), котрі вона вимушена тратити на доньку ОСОБА_6 розмірі 15952 грн. щомісячно. Цих коштів, які є суттєво більшим за розмір, який мінімально визначений ст. 182 СК України, що відповідач сплачував та продовжує сплачувати, у повній мірі потрібно вистачати на забезпечення 13-річної доньки, а саме, ним тільки за поточний 2020 рік було сплачено аліменти у розмірі: січень-14593 грн, лютий-21351грн, березень-17358 грн, квітень- 12546,65 грн, травень- 12545,65 грн, червень- 38036,94 грн, серпень-7505,66 грн, вересень-31242, 85 грн, жовтень-21525,94 грн, листопад-10297 грн. Також позивач вказує, що вона оздоровлювала дітей, це також не правда, оскільки, діти не оздоровлювались з 2018 року, син кожні канікули приїзжав до відповідача у м. Святогірськ, донька була останній раз у 2018 році, це і було їх оздоровлення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Позивач, котра і сама не заперечує, а навпаки зазначає в позовній заяві, не працює.

Відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Позивачка та відповідач до судового засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки .

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Макіївка. У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 (а.с.20).

Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївка Донецької області від 31.07.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.25).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.09.2017 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 20.02.2020 року зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2017 року по справі №235/4302/17, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (а.с.120-127).

Постановою Донецького апеляційного суду від 15.07.2020 року заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року залишено без змін.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилось 18 років. Таким чином, починаючи з 31 жовтня 2020 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 1/6 частину від заробітку відповідача. З таким розміром не погоджується позивачка та просить збільшити розмір аліментів з 1/6 частини до ј.

Суд вирішуючи питання чи підлягає збільшенню розмір аліментів враховує наступне.

Відповідно до довідки від 14.08.2020 року за № 1429-, ОСОБА_11 є внутрішньої переміщеною особою та його фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1 (а.с.129). Також відповідно до довідки від 19.07.2018р. № ОСОБА_2 є внутрішньої переміщеною особою та його фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1 (а.с.110).

ОСОБА_2 та ОСОБА_12 зареєстрували 15.09.2018 року шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 (а.с.112).

ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Лиман. У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати ОСОБА_9 , батько ОСОБА_2 (а.с.111).

Договором між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 05.04.2019 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , передбачено, що сторони встановлюють розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_8 , до досягнення нею повноліття,а також сторони встановили розмір, строки та порядок аліментів на утримання дружини ОСОБА_9 , до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьохрічного віку. Аліменти сплачуються батьком щомісяця у виді твердої суми, розмір якої за домовленістю сторін на дитину складає 10000 гривень, на дружину 5000 гривень (а.с.113-115).

Відповідно до розрахункових листків ОСОБА_2 за період з січня по червень 2020 року утримано аліментів в розмірі 116432,71 гривень (а.с.116). За жовтень утримано аліментів в розмірі 21525,94 гривень (а.с.117), у серпні утримано 7505,66 гривень, вересні 31242,85 гривень (а.с.138), у листопаді утримано 10297,64 гривень (а.с.137).

ОСОБА_3 навчається як студент на 1-му курсі денної форми навчання донецького юридичного інституту МВС України спеціальність «Право» на контрактній основі. Загальний термін навчання становить 4 роки, закінчується 01.07.2024 р. (а.с.119).

Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти від 30.10.2020 року вступник ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_2 , уклали договір з Донецьким юридичним інститутом МВС України. Предметом договору є навчання у закладі вищої освіти за денною формою (а.с.130-133).

За договором про надання платної освітньої послуги від 30.10.2020 року, який укладено між Донецьким юридичним інститутом МВС України та здобувачем освіти ОСОБА_3 та замовником ОСОБА_2 , загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 65520,00 гривень. Замовник вносить плату щосеместрово (а.с.134-136).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що син позивачки та відповідача досяг повноліття, навчається у закладі вищої освіти, проживає з відповідачем, який сплачує за його навчання. Витрати позивачки на утримання повнолітнього сина нею не підтверджені. За таких обставин суд не може прийняти до уваги, як підставу збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, витрати позивачки на утримання повнолітнього сина. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина регулюються статтею 199 Сімейного кодексу України, але це питання не розглядається в межах даної справи.

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтею 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд враховує, що розмір стягуваних аліментів має бути справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні неповнолітньої дитини, а також має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливий мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Підставами для збільшення розміру аліментів позивачка визначає такі, як зміна стану її здоров`я, у зв`язку з чим вона була вимушена звільнитися з роботи, витрати на продукти, оплата комунальних послуг, витрати на медичне обслуговування, одяг та взуття, та т.ін. Крім того виникла необхідність здійснення ремонту у кімнаті доньки та придбання нових меблів та комп`ютерної техніки, придбання велосипеду. На літній відпочинок також понесені витрати.

За підрахунком позивачки витрати на утримання доньки складають 15952 гривень щомісячно.

Сторони по справі (позивачка та відповідач) в рівних частках мають обов`язок утримувати свою неповнолітню доньку, до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Розмір сплачених аліментів у листопаді 2020 року склав 10297,64 гривні, тобто такий розмір на 2/3 частки забезпечив покриття витрат, які за підрахунком позивачки, щомісячно вона несе на утримання доньки.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, всі інше витрати такі як ремонт, придбання меблів, техніки, літній відпочинок та т.ін. є додатковими витратами на утримання дитини, стягнення яких регулюється ст. 185 СК України. Крім того, витрати позивачка понесла у період часу 2019-2020 рік. У період з січня по червень 2020 року утримано аліментів в розмірі 116432,71 гривень (а.с.116). За жовтень утримано аліментів в розмірі 21525,94 гривень (а.с.117), у серпні утримано 7505,66 гривень, вересні 31242,85 гривень (а.с.138), у листопаді утримано 10297,64 гривень. У рішенні суду по справі 235/7482/19 від 20.02.2020 року судом встановлено, що розмір аліментів сплачених на користь позивачки у 2019 року склав 196278,00 гривень. Таким чином, розмір отриманих аліментів в достатній мірі компенсував позивачці понесені витрати.

Суд не приймає до уваги, таку підставу для збільшення аліментів, як наявність судових наказів про стягнення комунальних платежів, оскільки вони прийняті судом, який не має відношення до судової системи України та його діяльність на території України є незаконною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, а саме те, що на утриманні у відповідача перебуває повнолітній син, який навчається у закладі вищої освіти, дружина та малолітня дитина, 15.09.2018 року, яких він утримує відповідно до нотаріально посвідченого договору, розмір сплачених аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значно більший ніж встановлений законодавством мінімум, суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів та відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 5, 12-13, 59, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

нше, не можуть

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду або через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В судовому засіданні 25 січня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено 31.01.2021 року.

Суддя: