Єдиний унікальний номер 725/5439/21
Номер провадження 2-др/725/28/21
29.11.2021 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Попадюк Б.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Каменецької Христини Дмитрівни про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
18.10.2021 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Каменецька Х.Д. звернулася до суду із клопотанням про стягнення з відповідача судових витрат.
Своє клопотання мотивував тим, що заочним рішенням суду від 12.10.2021 позов ОСОБА_1 задоволено.
Оскільки її довіритель поніс значні судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання заяв про забезпечення позову та позовної заяви, а також на правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, просила стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» 13 083грн. 40коп.
Розгляд клопотання відбувався у відсутність учасників справи, які до суду не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
29.11.2021 адвокат Каменецька Х.Д. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Клопотання про стягнення судових витрат підтримала та просила його задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши частково матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Крім того, до розгляду справи по суті адвокат Каменецька Х.Д. надала заяву про те, що докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідні для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Так, адвокатом Каменецькою Х.Д. на підтвердження наданих послуг позивачу та їх оплату надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 06.08.2021, розрахунки виконаних робіт за надання правничої допомоги №1/1027872, №2/1027872 та квитанції від 06.08.2021, 07.08.2021, 09.08.2021, 13.09.2021.
Як вбачається із розрахунків виконаних робіт від 01.09.2021, 12.10.2021, адвокатом Каменецькою Х.Д. надано ОСОБА_1 правничу допомогу, зокрема: ознайомлення з матеріалами справи, складання та подання процесуальних документів (адвокатські запити, позовна заява, заява про забезпечення позову, клопотання), під час розгляду справи у суді (складання, формування та подання процесуальних документів, представництво інтересів клієнта у суді). Кількість витраченого часу на надання вказаної правничої допомоги становить 14,5год.
Також ОСОБА_1 понесені витрати пов`язані з оформленням документів та їх відправку у розмірі 121,40грн.
Відповідно до п.3.8 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.08.2021 за виконану (надану) правову допомогу зазначену в п.1.1 Договору клієнт оплачує адвокату гонорар на поточний рахунок адвоката або передачею, за згодою сторін, готівкою в розмірі 800грн. за одну годину роботи.
Отже, згідно розрахунків адвоката, вартість витрат, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку із розглядом справи становлять 11 721,40грн.
Разом з тим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню тільки витрати у розмірі 8476,48грн., так як саме на таку суму адвокатом надано квитанції про оплату ОСОБА_1 її послуг.
Що ж стосується стягнення з ТОВ «Українські фінансові операції» судового збору, сплаченого ОСОБА_1 за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки суд у своєму рішенні від 12.10.2021 вирішив розподіл таких судових витрат та стягнув їх з відповідача.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каменецької Х.Д. про стягнення судових витрат - задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич