Провадження № 22-ц/801/2369/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 рокуСправа № 127/12710/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., особи, яка подала апеляційну скар-гу, представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» адвоката Зінкевича Дмитра Валерійовича, представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Малика О.В., розглянувши за правилами, встановленими для роз-гляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засідан-ні у м. Вінниці в режимі відеоконференції, в залі судових засідань апеляційного суду цивіль-ну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідаль-

ністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» про визнання недійс-

ним договору позики,

за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальніс-тю «Київська торгово-інвестиційна компанія» адвоката Зінкевича Дмитра Валерійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Романюк Л. Ф., повний текст якого складений 14 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі - ТОВ ) «Київська тор-гово-інвестиційна компанія» про визнання недійсним договору позики. Позов мотивований наступними обставинами. Невідома особа 08 квітня 2021 року незаконно перевипустила сім-карту мобільного телефону позивачки, зламала акаунт її електронної пошти, викрала кошти з банківської картки «ПриватБанк» та оформила кредити у Службі миттєвого кредитування, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія», Това-ристві з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Укр Кредит Фінанс. ОСОБА_1 за влас-ним зверненням від 20 квітня 2021 року визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000382, досудове розслідування у якому здійснює підрозділ дізнання Він-ницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Він-ницькій області. 18 травня 2021 року відповідач на запит адвоката Северіної В. Д. повідомив про чинність договору позики від 08 квітня 2021 року № 64, укладеного між сто-ронами у справі, наявність заборгованості позивачки перед відповідачем у сумі 5167,87 гри-вень. Оскільки ОСОБА_1 не зверталася до відповідача з приводу позики, коштів не отри-мувала, договору відповідно не укладала, вона просила суд визнати недійсним договір пози-ки від 08 квітня 2021 року № 64, укладений між ТОВ «Київська торгово-інвести-ційна компанія» та ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року позов задоволений, визнаний недійсним договір позики від 08 квітня 2021 року № 64, укладений між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , стягнуто з ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» на користь держави 908,00 гривень судового збору, на користь ОСОБА_1 - 4000,00 гривень витрат на правничу до-помогу.

Не погоджуючись з ухваленим 08 вересня 2021 року рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» адвокат Зінкевич Д.В. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає оскаржуване рішення незаконним, необгрунтованим, ухва-леним з порушенням норм матеріального і процесуального права, таким, що підлягає безу-мовному скасуванню. Оскільки відомості досудового розслідування в обсязі, якому визнано можливим, можуть розголошуватися лише з письмового дозволу слідчого або прокурора, то долучені до позовної заяви матеріали щодо визнання ОСОБА_1 потерпілою у кримі-нальному провадженні, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 квітня 2021 року з огляду на відсутність вироку у кримінальній справі є неналежними доказами, тому не повинні братися судом до уваги. За позицією скаржника пояснення позивачки стосовно не укладення нею оспорюваного договору позики в електронній формі не відповідають дійсним обставинам справи. Верифікація, ідентифікація позичальниці здійснені в установленому по-рядку, за перевіреними анкетними даними, підтвердженими персональними даними, фінан-совим номером НОМЕР_1 та зазначенням контактної особи ОСОБА_2 . З реєстрацією 08 квітня 2021 року клієнта в системі на картку НОМЕР_2 були переведені кошти в сумі 2500,00 гривень. Договір позики від 08 квітня 2021 року № 64 укладений ОСОБА_1 з відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія». В момент реєстрації на сайті відповідача створюється власний особистий кабінет клієнта як сукупність захищених сторінок, що забезпечує повну взаємодію клієнта з Товариством, пос-тійний доступ до інформації, документів, необхідних для укладення/виконання договору. Ви-клавши у скарзі порядок укладення договору в електронній формі, визначений Законами України «Про електронну комерцію», «Про споживче кредитування», представник відповіда-ча підкреслює, що оспорюваний позивачкою правочин відповідав її внутрішній волі, яка ма-ла на меті отримання у позику грошових коштів. Цей договір відповідає вимогам законодав-ства щодо укладення правочинів в електронній формі. Не дослідження судом першої інстан-ції обставин справи у повному обсязі, взяття до уваги доказів, пояснень позивачки, на які суд не може посилатися, призвело до ухвалення незаконного, необгрунтованого, упередженого рішення, що є підставою для його скасування у повному обсязі. Представник товариства про-сить апеляційну скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Малик О. В. скористався визначеним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 23 жовтня 2021 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу, який надійшов до суду апеляційної інстанції 25 жовтня 2021 року. Сторо-на позивачки не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її безпідставною, просить апеляційний суд відмовити у її задоволенні. Відзив побудований на доводах щодо визнання ОСОБА_1 потерпілою у кримінальному провадженні, зареєстрованому за її звернен-ням; використання 08 квітня 2021 року телефону НОМЕР_1 о 19.36 годині в азимуті м. Вінниця, а о 21.41 годині в азимуті м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що унеможлив-лює переміщення з м. Вінниці до м. Кривий Ріг за дві години; невірної адреси ОСОБА_1 , вказаної у договорі позики, оскільки вона зареєстрована у м. Донецьку, є переміщеною осо-бою та мешкає у АДРЕСА_1 . Представник позивачки підкреслює відсутність доказів щодо досягнення домовленості з відповідачем стосовно укладення дого-вору в електронній формі, отримання кредитних коштів його довірителькою. Адвокат Малик О. В. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, оскільки рішення суду першої інстанції, за його позицією, є законним, обгрунтованим і справедливим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу відповідно представника ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» адвоката Зінкевича Д. В. та адвоката ОСОБА_1 - Малика О. В., дослідивши матеріали справи, проаналізу-вавши в сукупності наявні у ній докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржу-ваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеля-ційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрун-тованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 08 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» укладений в електронному вигляді договір позики № 64, розміщений в особистому кабінеті позичальниці на веб-сайті товариства за адресою https://loany.com.ua. Договір підписаний електронним підписом одноразовим іденти-фікатором ( смс код 7082 ). Мають місце оформлені від імені ОСОБА_1 договори по-зики кредитних коштів у Службі миттєвого кредитування, ТОВ «Мілоан», Укр Кредит Фі-нанс. Однак колегія суддів апеляційного суду вважає доцільним зазначити, що вказані кре-дитні договори не мають відношення до предмета спору у цій цивільній справі.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за-реєстроване кримінальне провадження № 0000382, яке перебуває у провадженні підрозділу дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Націо-нальної поліції у Вінницькій області. Відповідно до зазначеного витягу 20 квітня 2021 року до Вінницького районного управління поліції звернулася ОСОБА_1 з вимогою вжити за-ходів до невстановленої особи, яка 08 квітня 2021 року незаконно перевипустила сім-карту її мобільного телефону, зламала акаунт її електронної пошти та вчинила крадіжку грошових коштів з банківської карти «ПриватБанку», а також оформила кредит, зокрема, у ТОВ «Ки-ївська торгово-інвестиційна компанія» на суму у 2500,00 гривень. З відповідей ПрАТ «ВФ Україна» від 06 липня 2021 року № GD-21-07043, від 10 серпня 2021 року № GD-21-07769/Кі убачається, що абонентський номер НОМЕР_1 за період з 08 по 09 квітня 2021 року об-слуговувався знеособлено ( анонімно ) на умовах передплаченого зв`язку ПрАТ «ВФ Украї-на», тому визначити абонента, у користуванні якого знаходився вказаний телефонний номер, немає можливості. Номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_1 о 19.36 годині 08 квітня 2021 року використовувався в азимуті АДРЕСА_2 , а о 21.41 годині - в азимуті АДРЕСА_3 . З відповіді ТОВ «Ки-ївська торгово-інвестиційна компанія» від 20 червня 2021 року убачається, що реєстрація клієнта в системі відбулася 08 квітня 2021 року о 22.49 годині. Після прийняття рішення о 22.52 годині кошти у сумі 2500,00 гривень були пере-ведені на картку НОМЕР_2 . В оспорюваному електронному договорі від 08 квітня 2021 року № 64 зазначена адреса позичальниці у АДРЕСА_4 , але згідно з довідкою від 17 січня 2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ви-даною структурним підрозділом з питань соціального захисту населення, ОСОБА_1 заре-єстрована в м. Донецьку, фактичне її місце проживання/перебування значиться АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , цитуючи норми Законів України «Про електрон-ну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електрон-ний цифровий підпис», посилаючись на статті 6, 203, 205, 207, 215, 626, 628, 638, 639, 1046 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваний договір позики від 08 квітня 2021 року № 64 укладений завдяки неправомірним діям невстанов-леної особи від імені ОСОБА_1 поза її волею, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. За висновком суду першої інстанції укладений сторонами у справі договір позики не відповідає вимогам законо-давства щодо укладення правочинів в електронній формі, через що він є недійсним; вимоги ОСОБА_1 є такими, які підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоди-тися не може, оскільки вони є помилковими, не об`єктивними та не справедливими, зробле-ними без урахування усіх фактичних обставин справи, що мають місце та є очевидними. Правильно визначившись з нормами чинного законодавства, матеріального права, яке регу-лює виниклі і наявні правовідносини між сторонами у справі, суд зробив висновки, що супе-речать зазначеним в оскаржуваному рішенні конкретним статтям як ЦК України, так і спеці-альних законів; рішення ухвалене без урахування юридичної визначеності у наявних між сто-ронами у справі цивільних правовідносинах. Вказавши у двох останніх абзацах, які вочевидь і є мотивувальною частиною рішення, про невідповідність вимогам законодавства укладе-ного в електронній формі договору, суд разом з тим жодним чином не зазначив, яким же кон-кретно нормам матеріального права договір позики не відповідає, а висновок щодо супе-речності правочину внутрішній волі позивачки безспірно є гіпотетичним, формальним.

Оскаржуючи рішення суду від 08 вересня 2021 року, представник ТОВ «Київська тор-гово-інвестиційна компанія» адвокат Зінкевич Д. В. критикує пояснення позивачки стосовно не укладення нею оспорюваного договору позики в електронній формі, покликається на не-відповідність цих пояснень фактичним обставинам справи, підкреслює, що верифікація, іден-тифікація позичальниці здійснені у суворій відповідності до вимог законодавства, що регу-лює укладення правочинів в електронній формі, зі створенням її власного особистого кабі-нета як сукупності захищених сторінок. Представник відповідача стверджує, що оспорюва-ний позивачкою правочин відповідав її внутрішній волі, яка мала на меті отримання гро-шових коштів у позику.

З доводами апеляційної скарги необхідно погодитися. Разом з тим апеляційний суд ви-знає недоречним аргументом, помилковою ту позицію скаржника, що матеріали стосовно визнання ОСОБА_1 потерпілою у кримінальному провадженні є неналежними доказа-ми. Однак за відсутності результатів досудового розслідування кримінального провадження № 0000382 висновок суду першої інстанції про те, що укладення оспорюваного договору позики в електронній формі не відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 , є без-умовно передчасним, необгрунтованим. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у до-говорі позики від 08 квітня 2021 року № 64 містяться особисті дані позивачки, які не могли бути відомі зловмисникам завдяки перевипуску сім-карти мобільного телефону, злому акаунта електронної пошти ( серія та номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків, повне ім`я контактної особи та її номер мобільного зв`язку і т.п. ). Використання номера мобільного телефона позивачки в азимуті м. Вінниці та через дві годи-ни в азимуті м. Кривий Ріг не можна визнати таким доказом, що слугує підставою для задо-волення заявлених позовних вимог, оскільки така обставина жодним чином не спростовує дійсності оспорюваного правочину. Інші міркування з цього приводу є нічим іншим як при-пущенням. Крім цього апеляційний суд вважає доцільним зауважити, що стосунки ОСОБА_1 з ТОВ «Мілоан», Укр Кредит Фінанс, Службою миттєвого кредитування не мають від-ношення до предмета спору у цій справі, тому оцінці не підлягають; як непрямі докази вони не можуть бути покладені в основу вирішуваного спору.

За наслідками перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції на предмет його законності й обгрунтованості апеляційний суд дійшов висновку про неможливість погоди-тися з доводами позивачки, які насправді є неспроможними, такими, що спростовуються змістом самого оскаржуваного правочину, підстави визнання якого недійсним наразі відсутні. Порушень чинного законодавства під час укладення договору позики в електронній формі від 08 квітня 2021 року № 64 зі сторони позикодавця не допущено.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, воно має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Правовідносини у даній цивільній справі регулюються нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про електронну комерцію». Беручи до уваги норми статей 525, 526, 536, 626, 627, 629, 1054 ЦК України, норми вказаного Закону, легітимність добросовіс-них дій відповідача, жодних підстав для задоволення у послідовний спосіб позову не убач-ається. Лише за доведеності в установленому порядку неправомірних дій невстановленої на даний час особи, яка, нібито, уклала договір від імені ОСОБА_1 , у майбутньому можуть наступити відповідні правові наслідки, яких тепер передчасно домагається позивачка.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійснен-ням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року ).

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить доцільним пов-торювати мотиви помилкового рішення суду першої інстанції, а вважає достатнім їх спро-стувати у повному обсязі, тим більше, що як уже зазначалося, мотивувальна частина оскар-жуваного рішення міститься фактично у двох його передостанніх абзацах, решта є описовою частиною рішення суду.

Колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, є обгрунтованими, достатніми для її задоволення у повному обсязі. Судом першої інстанції дійсно не дотримано порядку, встановленого для вирішення питання, що має місце, допуще-но однобічність, неповноту судового розгляду, порушення норм матеріального і процесуаль-ного права, що призвело до неправильного вирішення справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що реально мають місце.

Згідно частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої-третьої статті 141 ЦПК Украї-ни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, зокрема, й витрати з оплати правничої допомоги розподіляються в за-лежності від результату вирішення спору. У разі відмови у позові судові витрати залишають-ся за позивачем, з нього на користь відповідача підлягають стягненню понесені останнім витрати на сплату у дохід держави судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальніс-тю «Київська торгово-інвестиційна компанія» адвоката Зінкевича Дмитра Валерійовича задо-волити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року у ци-вільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відпові-дальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» про визнання недійсним договору по-зики скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відпо-відальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» про визнання недійсним договору позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , меш-канки АДРЕСА_1 , у дохід держави судовий збір у зв`язку з пред'-явленням позову в суд першої інстанції у розмірі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» 1362,00 гривні ( одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 коп. ) судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський