Справа №705/4445/21
2/705/2331/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, третя особа- приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., третя особа- приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона отримала копію постанови приватного нотаріуса виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.07.2021, прийняту в межах виконавчого провадження № 65900195, яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 06.05.2021 № 2730. Відповідно до виконавчого напису звернуто стягнення з боржника за період із 04.07.2019 по 26.04.2021 заборгованості за кредитним договором № Ск-1235-016445/7-2008 від 17.07.2008, укладеного між позивачем та ПАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до договору відступлення прав вимоги від 04.07.2019 № 23. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 2730 від 06.05.2021 вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", у зв`язку з чим просить суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді від 25.10.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачам право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Третій особі роз?яснено право надати свої пояснення відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачам та третій особі копію ухвали та копію позову з додатками.

Вказаний позов було забезпечено ухвалою судді від 25.10.2021, а саме зупинено стягнення, яке проводиться в ході виконавчого провадження № 65900195 від 24.06.2021 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. №2730 від 06.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь є ТОВ «Вердикт Капітал» коштів у розмірі 7913,17 грн.

03.11.2021 на адресу суду від приватного виконавця Чупис Т.П. надійшли належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 65900195 на виконання ухвали суду про витребування доказів.

18.11.2021 на адресу суду від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява на виконання ухвали суду про витребування доказів. У заяві вказано, що виконати ухвалу в частині надання документів на підтвердження заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором з детальним розрахунком заборгованості за кожен платіжний період починаючи з дати укладення кредитного договору не можуть, оскільки відповідні матеріали перебувають у нотаріуса.

Разом з тим, станом на 01.12.2021 відзиву на позовну заяву від відповідачів не надходило.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17.07.2008 між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Ск-1235-016445/7-2008 відповідно до якого ОСОБА_1 отримала споживчий кредит у розмірі 5454,50 грн., строком дії до 17.07.2009 із сплатою 0,1 процента річних. При цьому позивачу було видано кредитну карту строком дії до 04/10 року.

Відповідно до квитанцій від 23.08.2008 та 24.09.2008 позивач вносила кошти на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 605 грн. та 607 грн.

На підставі Договору відступлення права вимоги №23 від 04.07.2019 правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Родовід Банк» є ТОВ «Вердикт Капітал».

06.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2730, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 7913,17 гривень та 650 грн. за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2021, відкрито виконавче провадження № 65900195 з виконання виконавчого напису №2730, виданого 06.05.2021.

05.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису №2730 від 06.05.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України "Про нотаріат").

Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі N 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством, зазначений у написі є безспірним.

Крім того, відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Натомість, наявна у матеріалах справи копія Кредитного договору № Ск-1235-016445/7-2008 від 17.07.2008, укладеного між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , свідчить про те, що такий договір не посвідчувався нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Із змісту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що заборгованість стягувалася за період з 04.07.2019 по 26.04.2021, сам кредитний договір було укладено 17.07.2008, однак не вбачається яким чином формувалася вказана заборгованість.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших).

Враховуючи ці обставини та вимоги ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17).

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання та про можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 06.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за номером 2730, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № Ск-1235-016445/7-2008 від 17.07.2008, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" - таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-264, 274, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, третя особа- приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2730, виданий 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № Ск-1235-016445/7-2008 від 17.07.2008 у розмірі 7913,17 гривень та 650 грн. за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (ЄДРПОУ 36799749, юридична адреса: вул. Кудрявський узвіз, 5Б м.Київ 04053) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 908 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік