ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 638/19513/15-ц

провадження № 22ц/818/4020/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хорошевського О.М.,

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пасічник Н.В..,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , правонаступниками якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року, постановлене суддею Шаховою В.В., у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про поділ майна набутого у шлюбі -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом в якому просила поділити майно, набуте під час зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наступним чином: виділити та визнати право власності за нею на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 1989 року вона з ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2010 року розірвано.

Зазначила, що під час шлюбу сторони набули наступне майно: нежитлова будівля по АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля по АДРЕСА_2 .

Вважала, що вказане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Посилалась на те, що до теперішнього часу це її право відповідачем не порушувалося, склався певний порядок користування спільним майном. Проте, у листопаді 2015 року вона дізналася про те, що відповідач незаконно розпочав переоформляти спільне майно на своїх родичів.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року прийнято відмову від частини позовних вимог ОСОБА_8 , закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_13 про поділ майна, набутого у шлюбі в частині позовних вимог про поділ майна, набутого під час зареєстрованого шлюбу та визнання права власності на нежитлову будівлю літ «А-2» по АДРЕСА_3 ; нежитлові будівлі літ «А-1», «Б-1» по АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю літ «А-2» по АДРЕСА_5 ; житловий будинок АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 ; Ѕ частину депозитних вкладів в Публічному акціонерному товаристві «КБ Хрещатик»; нежитловий будинок літ «Б-3», розташований по АДРЕСА_1 ; нежитлову прибудову АДРЕСА_8 ; нежитлову будівлю літ «А-2» по АДРЕСА_9 ; нежитлові будівлі літ «Б-1», літ «А-1», літ «Д-1», літ «Г-1», літ «З-1», літ «Е-1», літ «И-1», літ «К-1» по АДРЕСА_10 ; нежитлову будівлю літ «А-3» по АДРЕСА_11 ; нежитлову будівлю літ «А-2» по АДРЕСА_5 ; нежитлові приміщення літ «А» по АДРЕСА_12 ; нежитлові приміщення літ «А-1», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж» по АДРЕСА_13 ; квартиру в будинку АДРЕСА_14 ; Ѕ частину депозитних вкладів в Публічному акціонерному товаристві «КБ «Хрещатик».

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року, в якому ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2019 року виправлено описки, позов ОСОБА_6 задоволено, визнано право власності за ОСОБА_10 на нежитлові приміщення, які розташовані у житловому будинку літ «А-2» по АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення, які розташовані у житловому будинку літ «А-2» по АДРЕСА_2 , стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 судові витрати у розмірі 4134, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій проси рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позовних вимогах відмовити, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що ОСОБА_14 є боржником перед ПАТ «Банк Фінанси та кредит». Так, Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2011 року, яке в подальшому хоча і було скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2011 року було залучено до участі третю особу Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», а також надано оцінку кредитним зобов`язанням сторін у справі.

Зауважує, що 02.10.2012 Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення у справі №2034/9866/2012 про стягнення з ОСОБА_13 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 9 870 000,00 доларів США, заборгованість за процентами 55 710,67 доларів США, суму простроченої заборгованості за процентами у розмірі 4 870 514,75 доларів США. Стягнути з громадянина Ізраїлю ОСОБА_13 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» суму простроченої заборгованості по комісійній заборгованості в розмірі 611 502,94 грн., пеню за прострочення погашення кредиту в розмірі 13 179 594,17 грн., пеню за прострочення погашення комісійної винагороди в сумі 159 345,89 грн. а також пеню за прострочення погашення процентів у розмірі 12 083 578,78 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду, 22.01.2013 видано виконавчий лист.

В подальшому, що є загальновідомим постановою Національного банку України, відкликано банківську ліцензію та почато процедуру ліквідації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію неплатоспроможного банку.

12 жовтня 2020 року відбулись електронні торги (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-09- 28-000001-b) з продажу лоту № GL1N419094 про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оформлені протоколом електронного аукціонну № UA-EA-2020-09-28-000001-b, згідно якого переможцем визначено ОСОБА_7 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ).

30.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7 було укладено Договір про відступлення (купівлі продажу) права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб.

Відповідно до п. 10 Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 30.10.2020 року, права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором №163/0( Ф від 22.06.2007 року укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_14 .

Розмір заборгованості за Основними договорами, Прав вимоги, за якими переходить до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору.

Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права н здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників.

В подальшому ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.02.2021 рок; замінено стягувана з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на процесуального правонаступника ОСОБА_7 (код НОМЕР_1 ) у справі N 2034/9866/2012 щодо виконання рішення Харківського районного суду Харківської області ві; 02.10.2012 про стягнення з ОСОБА_13 на користь Публічного акціонерного товариства «Бані «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 163/06-Ф від 22.06.2007.

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_7 набув статусу нового кредиторі стосовно боржника ОСОБА_13 .

Таким чином, достеменно вбачається, що сторони у справі свідомо не залучили до участі j даній справі у якості третьої особи - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», що мало наслідком грубе порушення прав та майнових інтересів як первісного кредитора, який на час ухвалення рішення мав безспірні вимоги до Відповідача.

Враховуючи зазначене та враховуючи наявність невиконаного зобов`язання ОСОБА_15 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та в подальшому ОСОБА_7 щодо виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2012 у справі № 2034/9866/2012, отже є підстави вважати, що рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09.08.2019 у справі № 638/19513/15 є нічим іншим, як спробою сторін вивести майно задля уникнення виконання зазначених зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_7 адвоката Цурка Н.О. в якому остання просить відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному. Проте судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки період непрацездатності представника зазначений у лікарняному з 11.11.2021 до 15.11.2021. Судове засідання призначене на 23.11.2021. Доказів знаходження на лікарняному у день засідання 23.11.2021 не надала.

Судова колегія вважає підстави не обґрунтованими, сторони про час та місце розгляду справи повідомлені, а тому вважає за можливе розглянути справу.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі необхідно закрити.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу між ними, що визнається відповідачем, та права інших осіб при цьому не порушуються.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 18 червня 1989 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2010 року розірвано (а.с.8 том 1).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 52113572 від 26 січня 2016 року вбачається, що за ОСОБА_11 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу № І, ІІ, IV-VII; 1-го поверху № 1-8, І загальною площею 539,4 кв м в літ «А-2», що розташовані по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 липня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимофєєвою О.В. за реєстровим № 634, а також нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 2-а загальною площею 58,3 кв м в літ «А-2», що розташовані по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 липня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимофєєвою О.В. за реєстровим № 629 (а.с.28-29 том 1).

До суду першої інстанції ОСОБА_2 через свого представника подав заяву, в якій визнав позовні вимоги (а.с.79, 81 том 2).

22.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та громадянином Ізраїлю ОСОБА_14 укладено кредитний договір про відновлювану кредитну лінію № 163/06-Ф. ОСОБА_14 в межах цього договору отримав кредит в сумі 9 870 000,00 доларів США зі строком користування до 20.06.2012.

У забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором ОСОБА_16 передав у заставу нерухомість (іпотеку) наступні об`єкти:

-нежитлової будівлі літ. „А-2, що в будинку під номером АДРЕСА_3 , загальною площею 2502,2 кв.м., (меблевий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »);

-нежитлових будівель літ. „А-1, „Б-1, що в будинку під номером АДРЕСА_4 , загальною площею 290,3 кв.м. («АРАРАТ»);

-житлового будинку літ. «Б-3», що в будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 864,1 кв.м;

-нежитлових будівель 1-го поверху № 9-:-28; 2-го поверху № 1-:-20; 3-го поверху № 1-:-26 літері. «А-3», що в будинку під номером АДРЕСА_11 , загальною площею 1390,5 кв.м;

-нежитлової прибудови АДРЕСА_8 , загальною площею 388,9 кв.м;

-нежитлових будівель літ. «А-2», що в будинку під номером АДРЕСА_9 , загальною площею 906,1 кв.м;

-нежитлових будівель літ. «Б-1» площею 453,7 кв.м, літ. «В-1» площею 630,6 кв.м, літ. «А-1» площею 332,4 кв.м, літ. «Л-1» площею 73,3 кв.м, літ. «Д-1» площею 61,3 кв.м, літ. «Г-1» площею 359,0 кв.м, літ. «3-1: площею 234,2 кв.м, літ. «Е-1» площею 437,8 кв.м, літ. «И-1» площею 555,4 кв.м, літ. «К-1» площею 518,7 кв.м, ш: в будинку під номером АДРЕСА_10 ;

-нежитлових будівель літ. «А-2», що в будинку під номером АДРЕСА_5 , загальною площею 1713,4 кв.м.

-нежитлового будинку літ. «А-2», що в будинку під номером АДРЕСА_5 , загальною площею 1497,7 кв.м.

-нежитлових приміщень літ. «А», що в будинку під номером АДРЕСА_15 , загальною площею 1929,4 кв.м;

-нежитлових приміщень літ. «А-1» площею 128,1 кв.м, літ. «Б» площею 44,4 кв.м, літ. «В» площею 174,3 кв.м, літ. «Г» площею 1253,0 кв.м, літ. «Д» площею 1040,3 кв.м, літ. «Е» площею 1772,8 кв.м, літ. «Ж» площею 19,4 кв.м, що в будинку під номером АДРЕСА_16 ;

-інших об`єктів нерухомості, які належать на праві власності Позичальнику або майновим поручителям, за погодженням з Банком,

Договором про внесення змін № 1 до Дроговору 23 квітня 2008 року Сторони дійшли згоди пункт 5.1. розділу 5 Кредитного договору «Умови забезпечення кредиту та фінансовий стан Позичальника.» доповнити наступним підпунктом :

« - нежитлові приміщення 1-го поверху № 9-:-28; 2-го поверху № 1-:-20; 3-го поверху № 1-:-26, в літ. «А-3», загальною площею 1390,5 кв.м., що в будинку під номером АДРЕСА_11 ; »

Договором про внесення змін № 1 до Дроговору 22 серпня 2008 року Сторони дійшли згоди пункт 5.1. розділу 5 Кредитного договору «Умови забезпечення кредиту та фінансовий стан Позичальника.» доповнити наступним підпунктом:

«- житловий будинок, літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., в тому числі Житловою площею 398,3 кв.м., що в будинку під номером АДРЕСА_1 ; ».

Об`єкти нерухомості на які просила визнати право власності ОСОБА_17 серед майна яке зазначено у кредитному договорі, як майно передане на виконання зобов`язань перед банком не міститься.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2012 з ОСОБА_13 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 9 870 000,00 доларів США, заборгованість за процентами 55 710,67 доларів США, суму простроченої заборгованості за процентами у розмірі 4 870 514,75 доларів США. Стягнути з громадянина Ізраїлю ОСОБА_13 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» суму простроченої заборгованості по комісійній заборгованості в розмірі 611 502,94 грн., пеню за прострочення погашення кредиту в розмірі 13 179 594,17 грн., пеню за прострочення погашення комісійної винагороди в сумі 159 345,89 грн. а також пеню за прострочення погашення процентів у розмірі 12 083 578,78 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.03.2021 замінено сторону виконавчого провадження стягувача з ПАТ «Банк Фінанси та кредит» на ОСОБА_7 .

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поділ спільного майна не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та інший співвласник майна, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, коли такий поділ майна направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника та порушення майнових інтересів кредитора.

Тому, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Недобросовісність поведінки подружжя при поділі спільного майна, зловживання правами й наявність негативних наслідків для кредитора підлягають доказуванню на загальних підставах.

Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц, провадження № 61-15813сво18, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 654/1528/17 (провадження № 61-30545св18), від 09 лютого 2019 року у справі № 317/3272/16-ц (провадження № 61-156св17), від 03 квітня 2019 року у справі № 726/831/15-ц (провадження № 61-45301св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 753/15957/18-ц (провадження № 61-10551св20).

Матеріали справи свідчить про те, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, яке набуте ним під час шлюбу.

ОСОБА_7 посилаєтьбся на те, що, оскаржуваним рішенням порушуються його права та інтереси, однак, не вказав, яким чином оскільки спірне майно не було передано в заставу Банку.

Як вбачається з наданих матеріалів справи дійсно на примусовому виконанні з 2013 року знаходиться виконавче провадження щодо виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_15 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитом.

Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено заставою нерухомого майна, та до цього переліку спірне майно не входить.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що права та інтереси ОСОБА_7 , як стягувача, за судовим рішенням про стягнення заборгованості за кредитом з боржника оскаржуваним судовим рішенням не порушуються.

Оскільки вказаним рішенням, яке просить скасувати ОСОБА_7 на час подання апеляційної скарги його права не порушуються, підстав для перегляду судового рішення не має.

Відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати та якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи викладене та звертаючи увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів чим саме порушено права ОСОБА_7 оскаржуваним рішенням на час звернення останнього з апеляційною скаргою апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 362, ст. ст.367, 368, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_13 , правонаступниками якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про поділ майна, набутого у шлюбі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий О.М. Хорошевський

А.В. Котелевець

Судді В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 24 листопада 2021 року.