Дата документу 20.01.2021 Справа № 335/6979/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/6979/19Головуючий у 1-й інстанції Калюжна В.В.
Пр. № 22-ц/807/122/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кримської О.М., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (надалі ЦО УПУ України м. Запоріжжя) про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.2-6), в якому просив із урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 41-42) стягнути з відповідача нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 18.08.2016 року по 30.11.2018 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2011 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2012 по справі № 2а-5307/2011 на нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 21.01.2015 року по 30.04.2019 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року по справі № 335/11295/14а у загальній сумі 34888,21 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2011 року та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2012 року у справі № 2а-5307/11 зобов`язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії. Постанова суду набрала законної сили 01.08.2012. Виконавчий лист у справі видано 17.04.2013. Відповідач на виконання вказаного судового рішення нарахував 31486,33 грн., провів виплату на виконання рішення суду лише 30.11.2018.

Крім того, постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2014 у справі № 335/11295/14-а, скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року та прийнято нову постанову, якою зобов`язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії за відрахуванням фактично отриманих сум. Постанова набрала законної сили 21.01.2015. Виконавчий лист по даній справі видано 24.03.2015. Відповідачем було проведено перерахунок державної та додаткової пенсії позивача та нараховані до виплати кошти в сумі 18599,01 грн. Однак, сума заборгованості так і не була фактично виплачена.

Посилаючись на те, що відповідач прострочив виконання зобов`язань за вищезазначеними рішеннями суду, зазначає, що відповідно до положень ст. 625 ЦК України має виплатити йому суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку позивача складає загальну суму у розмірі 75624,27 грн., яку останній в подальшому уточнив (а.с. 41-42).

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_2 (а.с. 1).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 18) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року (а.с. 46-47) позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 51-53) просив рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Ухвалою апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року (суддя Бєлка В.Ю. а.с. 62) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року головуючий суддя Бєлка В.Ю., судді Кухар С.В. та Онищенко Е.А. а.с. 80-84) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року у цій справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року (а.с. 121-126) в порядку часткового задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 постанову Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

12 жовтня 2020 року дана справа надійшла на новий апеляційний розгляд (а.с. 127).

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 128).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 129) дану справу прийнято до провадження.

В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с. 131-132).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 133) дану справу призначено до апеляційного розгляду.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі при новому апеляційному перегляді цієї справи.

Проте, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 20 січня 2021 року повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 136-137) позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ЦОУ ПФУ м. Запоріжжя не з`явились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ЦОУ ПФУ м. Запоріжжя і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив: розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 417 ч. 1 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду …апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 10-12, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 274 - 279 ЦПК України та виходив із того, що зобов`язання, яке виникло у відповідача перед позивачем, не є грошовим, оскільки в судових рішеннях не визначено конкретної суми, вираженої у грошових одиницях, яка підлягає стягненню; крім того, у зв`язку з тим, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням судових рішень, тому до них не може бути застосована норма статті 625 ЦК України, яка передбачає цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2011 року та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року у справі № 2а-5307/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжі здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 державну і додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з урахуванням виплачених сум з 10 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року.

Виконавчий лист у справі видано 17 квітня 2013 року (копія а.с. 7).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 335/11295/14-а (копія а.с. 46-47)зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсії за віком та додаткову пенсію у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 26 березня 2014 року, виходячи з розміру, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» включно, за відрахуванням фактично отриманих сум.

Виконавчий лист у справі видано 24 березня 2015 року (копія а.с. 12).

Виплата пенсій за постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2011 у справі № 2а-5307/11 була проведена 30 листопада 2018 року, а за постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 335/11295/14а пенсія не виплачена.

Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та відповідачем апеляційному суду не надані.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В силу вимог ст. 367 ч.6 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу лише в межах позовних вимог та підстав, які були предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.

За змістом ст. 509 ч.1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України.

У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання.

Тобто, дія цієї статті поширюється на всі видигрошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Відповідач у цій справі має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується відповідними судовими рішеннями, що набрали законної сили, якими відповідача зобов`язано здійснити перерахунок і виплатити позивачу державну і додаткову пенсії.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з перерахунку та відповідно виплати пенсії, апеляційним судом встановлено, що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, провадження № 14-68цс18, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

За встановленими у справі обставинами на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2011 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 оку у справі № 2а-5307/11 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача у розмірі 31486,33 грн., які були виплачені 30 листопада 2018 року, а на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 335/11295/14-а 12351,13 грн., які виплачені не були станом на дату подачі позову позивачем у цій справі (станом на дату розрахунку позивача до 30.04.3019 року включно).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли грошові зобов`язання, оскільки праву позивача вимагати від відповідача виконання певних дій кореспондує обов`язок відповідача сплатити грошові кошти на користь позивача, а тому до таких відносин підлягає застосуванню положення ст. 625 ЦК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції помилково виходив із того, що зобов`язання, яке виникло у відповідача перед позивачем, неє грошовим, оскільки у судових рішенняхне визначено конкретної суми, вираженої у грошових одиницях, яка підлягає стягненню.

Так, незазначення у судових рішеннях конкретної суми не свідчить про відсутність грошового зобов`язання.

У таких категоріях справ (зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої пенсії) суд не може визначити розмір грошового зобов`язання та зазначити його у резолютивній частині, оскільки зобов`язує здійснити перерахунок, тобто сума не визначена, проте грошове зобов`язання існує.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 12 грудня 2018 року у справі № 331/6352/16-ц, провадження № 61-15124св18, від 31 липня 2019 року у справі № 335/10856/16-ц, провадження № 61-24883св18, від 15 липня 2020 року у справі №335/6976/19, провадження № 61-20077св19, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила,що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Не можна застосовувати аналогічні висновки Верховного Суду України, викладені в його рішеннях, ухвалених за результатами розгляду інших судових справ, незалежно від того, чи перераховані у відповідній постанові Великої Палати всі рішення ВСУ, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата.

Верховний Суд, серед іншого, при вирішенні спорів з питання тривалого невиконання судового рішення державою, посилався на усталену практику ЄСПЛ, зауваживши, що ефективне правосуддя включає право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

ЄСПЛ з цього приводу зазначає, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, що перебувають у державній власності, чи які контролює держава, виконувались відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Важливо й те, що невиконання судових рішень державою не може бути виправдано нестачею коштів. Забезпечення достатнього відшкодування за невиконання або несвоєчасне виконання рішень національних судів є прямим зобов`язанням саме держави.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-Х11 "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державним комітетом статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (стаття 4).

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою 3% * сума боргу * кількість прострочених днів) /365 (кількість днів у році)/ 100 %.

ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних на загальну суму 75624,27 грн., яка складається з:

- інфляційних втрат (47196,73 грн.) та 3 % річних (5983,27 грн.) за період з 01.08.2012 року по 30.11.2018 року, нарахованих на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2011 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2012 року у справі ЄУН № 2а-5307/2011

- інфляційних втрат (20059,52 грн.) та 3 % річних (2384,75 грн.) за період з 21.01.2015 року по 30.04.2019 року, нарахованих на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі ЄУН 335/11295/14а. (розрахунок позивача наведений у позові а.с. 4-6).

Так,

І) Вихідні дані для підрахунку інфляційних втрат та 3-х % від суми заборгованості по не виконаній Постанові Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2011 та Постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2012 по справі №2а-5307/2011:

1.Період з 23.05.2011 по 30.11.2018 (день виплати суми).

2.Кількість днів прострочення - 2312.

3.Загальна сума боргу - 31486,33 грн.

4. Індекси інфляції (%)*: серпень місяць 2012 - 99.7, вересень місяць 2012 - 100.1, жовтень місяць 2012 - 100.0, листопад місяць 2012 -99.9, грудень місяць 2012 -100.2, січень місяць 2013 - 100.2, лютий місяць 2013 - 99.9, березень місяць 2013 - 100.0, квітень місяць 2013 - 100.0, травень місяць 2013 - 100.1, червень місяць 2013 - 100.0, липень місяць 2013 -99.9, серпень місяць 2013 - 99.3, вересень місяць 2013 -100.0, жовтень місяць 2013 - 100.4, листопад місяць 2013 - 100.2, грудень місяць 2013 - 100.5, січень місяць 2014 - 100.2, лютий місяць 2014 - 100.6, березень місяць 2014 - 102.2, квітень місяць 2014 - 103.3, травень місяць - 103.8, червень місяць 2014 - 101.0, липень місяць 2014 - 100.4, серпень місяць 2014 -100.8, вересень місяць 2014 - 102.9, жовтень місяць 2014 - 102.4, листопад місяць 2014 -101.9, грудень місяць 2014 - 103.0, січень місяць 2015 - 103.1, лютий місяць 2015 - 105.3, березень місяць 2015 - 110.8, квітень місяць 2015 - 114.0, травень місяць 2015 - 102.2, червень місяць 2015 - 100.4, липень місяць 2015 - 99.0, серпень місяць 2015 - 99.2, вересень місяць - 102.3, жовтень місяць 2015 - 98.7, листопад місяць 2015 - 102.0, грудень місяць 2015 -100.7, січень місяць 2016 - 100.9, лютий місяць 2016 - 99.6, березень місяць 2016 - 101.0, квітень місяць 2016 - 103.5, травень місяць 2016 - 100.1, червень місяць 2016 - 99.8, липень місяць 2016 - 99.9, серпень місяць 2016 - 99.7, вересень місяць 2016 - 101.8, жовтень місяць 2016 - 102.8, листопад місяць 2016 - 101.8, грудень місяць 2016 - 100.9, січень місяць 2017 -101.1, лютий місяць 2017 - 101.0, березень місяць 2017 - 101.8, квітень місяць 2017 - 100.9, травень місяць 2017 - 101.3, червень місяць 2017 - 101.6, липень місяць 2017 - 100.2, серпень місяць 2017 - 99.9, вересень місяць 2017 - 102.0, жовтень місяць 2017 - 101.2, листопад місяць 2017 - 100.9, грудень місяць 2017 - 101.0, січень місяць 2018 - 101.5, лютий місяць 2018 -100.9, березень місяць 2018 - 101.1, квітень місяць 2018 - 100.8, травень місяць 2018 - 100.0, червень місяць 2018 - 100.0, липень місяць 2018 - 99.3, серпень місяць 2018 - 100.0, вересень місяць 2018 - 101.9. жовтень місяць 2018 - 101.7, листопад місяць 2018 - 101.4.

Загальна сума боргу з інфляційними втратами становить 78683,06 грн. Індекси споживчих цін (індекси інфляції) по 2018 рік взяті за офіційними даними Державної служби статистики України на відповідні періоди (інформація знаходиться у загальному доступі).

Розрахунок інфляційних втрат

Від суми боргу з інфляцією віднімаємо суму заборгованості - (78683,06- 31486,33) = 47196,73 грн. - інфляційні втрати за період з 01.08.2012 по 30.11.2018.

Розрахунок 3% річних

31486,33грн. х 3%х 2312:365:100% = 5983,27 грн., де:

31 486,33грн. - сума заборгованості після перерахунку за рішенням суду у гривнях України;

2312 - загальна кількість днів прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати та три проценти за період з 01.08.2012 по 30.11.2018 разом становлять: 47196,73 грн. + 5983,27 грн. = 53180,00 грн.

II) Вихідні дані для підрахунку інфляційних втрат та 3-х % від суми заборгованості . виконаній Постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2015 по справі №335/11295/14а:

1.Період з 21.01.2015 по 30.04.2019.

2.Кількість днів прострочення - 1560.

3.Загальна сума боргу 18599,01 грн.

4.Індекси інфляції (%)*: січень місяць 2015 - 103.1, лютий місяць 2015 - 105.3, березень місяць 2015 - 110.8, квітень місяць 2015-114.0, травень місяць 2015 - 102.2, червень місяць 2015 - 100.4, липень місяць 2015 - 99.0, серпень місяць 2015 - 99.2, вересень місяць 2015 - 102.3, жовтень місяць 2015 - 98.7, листопад місяць 2015 - 102.0, грудень місяць 2015 100.7, січень місяць 2016 - 100.9, лютий місяць 2016 - 99.6, березень місяць 2016 - 101.0, квітень місяць 2016 - 103.5, травень місяць 2016 - 100.1, червень місяць 2016 - 99.8, липень 2016- 99.9, серпень місяць 2016 - 99.7, вересень місяць 2016 - 101.8, жовтень місяць 102.8, листопад місяць 2016 - 101.8, грудень місяць 2016 - 100.9, січень місяць 2017 101.1, лютий місяць 2017 - 101.0, березень місяць 2017 - 101.8, квітень місяць 2017 - 100.9, травень місяць 2017- 101.3, червень місяць 2017 - 101.6, липень місяць 2017 - 100.2, серпень місяць 2017- 99.9, вересень місяць 2017 - 102.0, жовтень місяць 2017 - 101.2, листопад місяць 2017 -100.9, грудень місяць 2017 - 101.0, січень місяць 2018 - 101.5, лютий місяць 2018 100.9, березень місяць 2018 - 101.1, квітень місяць 2018 - 100.8, травень місяць 2018 - 100.0, червень місяць 2018 - 100.0, липень місяць 2018 - 99.3, серпень місяць 2018 - 100.0, вересень місяць 2018 - 101.9, жовтень місяць 2018 - 101.7, листопад місяць 2018 - 101.4, грудень місяць 2018 - 100.8, січень місяць 2019 - 101.0, лютий місяць 2019 - 100.5, березень місяць 2019, квітень місяць 2019 - 101.0.

Розрахунок інфляційних втрат

Від суми боргу з інфляцією віднімаємо суму заборгованості - (38658,53 18599,01) = 20059,52 грн. - інфляційні втрати за період з 21.01.2015 по 30.04.2019.

Розрахунок 3% річних

18599,01 грн. х 3% х 1560: 365 : 100% = 2 384,75 грн., де:

18599,01 грн. - сума заборгованості після перерахунку за рішенням суду у гривнях України.;

1560 - загальна кількість днів прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати та три проценти річних за період з 21.01.2015 по 30.04.2019 разом становлять:

20059,52 грн. + 2384,75 грн. = 22444,27 грн.

Відповідач не надав апеляційному суду свого контррозрахунку інфляційних втрат та 3% річних за вказаний період.

Апеляційний суд погоджується з вищезазначеним розрахунком інфляційних втрат та 3% річних позивача, наведеним останнім в його позові у цій справі, вважає його правильним та обґрунтованим, а позовні вимоги позивача у цій справі - такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити; стягнути з ЦОУ ПФУ України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних у загальній сумі 75624,27 грн.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384, 417 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних у загальній сумі 75624,27 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 29.01.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кримська О.М.Подліянова Г.С.