Номер провадження 2/243/816/2021
Номер справи 243/463/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чуйко Д.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/11861/19 від 20 січня 2020 року, ОСОБА_3 , який є його батьком, оголошено померлим. На підставі Рішення суду ним отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у виді ј частки будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку він заповідав у рівних частках йому, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 відмовилася від сприйняття спадщини, у встановлений законом строк, на його користь, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні, таким чином він є єдиним спадкоємцем після смерті батька - ОСОБА_3 .

Він своєчасно прийняв спадщину після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за Заповітом у зв`язку з відсутністю всіх оригіналів документів, що необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Просить суд, визнати за ним, ОСОБА_2 , право власності на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку, А-1, загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 21,8 кв.м, літньої кухні - Б, погрібу В, сараю Д, сараю З, гаражу І, сараю К, навісу Л, вбиральні-душу М, альтанки Н, навісу О, воріт №1, огорожі №2, колодязю №3, свердловини №4, в порядку спадкування за Заповітом після оголошення померлим ОСОБА_3 , згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11861/19 від 20 січня 2020 року.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія ДН №133038 від 18 січня 2021 року до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

05 лютого 2021 року до суду надали Заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі, та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився.

05 лютого 2021 року від Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області надійшла Заява, в якій представник Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області просить суд розглянути справу у його відсутності. Рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджено Довідкою КП БТІ м. Слов`янська, № 25651-18/0.45/01 від 21 жовтня 2020 року, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 12 лютого 1960 року належить 1/8 частка домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також на підставі свідоцтва про право на спадщину № 987 від 05 серпня 1988 року належить 1/8 частка домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

З технічного паспорту №803, вбачається, що домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку, А-1, загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 21,8 кв.м, літньої кухні - Б, погрібу В, сараю Д, сараю З, гаражу І, сараю К, навісу Л, вбиральні-душу М, альтанки Н, навісу О, воріт №1, огорожі №2, колодязю №3, свердловини №4.

11 травня 1990 року, ОСОБА_3 склав ОСОБА_5 , в якому зазначив, що заповідає належну йому ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках сину ОСОБА_2 та невістці ОСОБА_4 (а.с.8-9).

20 січня 2020 року Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11861/19, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду набуло законної сили 25 лютого 2020 року.

07 липня 2020 року Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 , в якому зазначено що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 07 липня 2020 року зроблено відповідний актовий запис №13.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Він звернувся до приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, 24 липня 2020 року ОСОБА_4 надала приватному нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь іншого спадкоємця. Таким чином, ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , якого оголошено померлим на підставі Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Зубковою А.О., 01 грудня 2020 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлого ОСОБА_3 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 було відмовлено у зв`язку з тим, що він не надав всі необхідні документи на будинок, що підтверджується Постановою приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Зубковою А.О. від 11 листопада 2020 року.

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. 24 липня 2020 року за заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яку його батько йому заповідав, оскільки відсутні оригінали деяких документів, що потрібні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

У зв`язку з цим, 11 листопада 2020 року Приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , на ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умови для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_3 , який оголошений померлим рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/11861/19 від 20 січня 2020 року є рідним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька, оскільки звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за Заповітом у передбачений законом строк, однак його право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 21,8 кв.м, літньої кухні - Б, погрібу В, сараю Д, сараю З, гаражу І, сараю К, навісу Л, вбиральні-душу М, альтанки Н, навісу О, воріт №1, огорожі №2, колодязю №3, свердловини №4, в порядку спадкування за Заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , який згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11861/19 від 20 січня 2020 року оголошений померлим.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Агеєва.