Справа № 616/478/21
Провадження № 2/616/244/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" листопада 2021 р. смт. Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Подмаркова Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Непийвода А.О.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пухтаєвича Є.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 з вимогами: усунути перешкоди у користуванні частиною будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом їх вселення.

На обґрунтування позову зазначили, що разом з відповідачем є співвласникам будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 , яка є власником 1/6 частини вказаного будинку та проживає у ньому, чинить перешкоди у користуванні, не впускає їх, не дає ключі від будинку, внаслідок чого вони не можуть реалізувати своє право, як власники, на користування будинком. Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рух справи.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 10.08.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 в своїх інтересах особисто та як представник по довіреності позивача ОСОБА_3 наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Вона пояснила, що ОСОБА_4 є її колишньою свекрухою та власником 1/6 частки будинку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . Інші: 1/2 частка будинку належить їй на підставі договору дарування, по 1/6 частці належить її донькам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право на спадщину.

ОСОБА_4 на протязі тривалого часу чинить перешкоди у користуванні нею та її дочками своєю власністю. Відповідач у категоричній формі не визнає їх право власності, не впускає навіть на подвір`я домоволодіння. На спроби пройти до будинку, ОСОБА_4 виштовхує їх у зв`язку із чим мало місце виклику поліції. Вказала, що іншого житла не має, тимчасово проживає у Панському будинку, який є пам`яткою історії.

Позивач ОСОБА_2 просила задовольнити позов та пояснила, що ОСОБА_4 є її бабусею. Після смерті батька вона успадкувала 1/6 частку житлового будинку. На даний час вона проживає в м. Харкові, винаймає житло. ОСОБА_4 не впускає її у будинок та заперечує проти проживання у ньому. Дії відповідача вважає такими, що порушують її права, як власника.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пухтаєвич Є.В. наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. 16.09.2021 від відповідача ОСОБА_4 надійшов лист, в якому вона зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на розгляд справи з`явитися не може у зв`язку з похилим віком. Будинок будував її чоловік ОСОБА_5 , який в 1995 році помер. При оформленні спадщини на вимогу позивача ОСОБА_1 її дочка, ОСОБА_6 та вона відмовилися від спадщини на користь сина ОСОБА_7 . Позивач і раніше покидала чоловіка, а потім поверталася, а так як спадщина при розлученні не ділиться, вона умовила її сина переписати половину на неї і 13.02.2001 син подарував їй половину будинку, а в серпні 2001 року ОСОБА_1 покинула будинок без будь-яких пояснень. 25.05.2012 ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належної позивачеві 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , рішення суду № 2007/651/12 від 05.07.2012. Позивач замінила замок і ключі їй не давала. Вказала, що сумісне їх проживання є недоцільним. В натурі будинок не поділений і, в даній ситуації, вважає доцільним, щоб ОСОБА_1 сплатила їй 100 тис. грн та була власником будинку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З договору дарування житлового будинку від 13.02.2001 серія АВР № 312303, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької держнотконтори Харківської області Марченко Н.І., вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , при будинку є надвірні будівлі: сарай, гараж, льох, колодязь, ворота (а. с. 3).

Зі свідоцтва на право на спадщину за законом від 03.07.2013, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5630894 від 03.07.2013 вбачається, що ОСОБА_3 є власником 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , при будинку є надвірні будівлі: сарай, гараж, льох, колодязь, ворота (а. с. 6, 7).

Зі свідоцтва на право на спадщину за законом від 03.07.2013, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5633545 від 03.07.2013 вбачається, що ОСОБА_8 є власником 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , при будинку є надвірні будівлі: сарай, гараж, льох, колодязь, ворота (а. с. 4, 5).

Зі свідоцтва на право на спадщину за законом від 03.07.2013, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5630894 від 03.07.2013 вбачається, що ОСОБА_3 є власником 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , при будинку є надвірні будівлі: сарай, гараж, льох, колодязь, ворота (а. с. 6, 7).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 60267899 від 31.05.2016 підтверджується, що 1/2 житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , 1/6 - ОСОБА_8 , 1/6 - ОСОБА_3 та 1/6 - ОСОБА_4 (а. с. 11, 12).

Зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 14.12.2013 вбачається, що 14.12.2013 ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила на " ОСОБА_10 " (а. с. 20).

З довідки відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.06.2021 № 3327/119-85-74/17/2021 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зверталася до поліції з повідомленням про те, що колишня свекруха ОСОБА_4 не впускає її до будинку, який належить їм на праві спільної сумісної власності, вказане повідомлення було зареєстровано у встановленому порядку до ЖЄО за № 864 від 06.06.2021, за вказаним фактом співробітниками поліції була проведена перевірка, під час перевірки матеріалу було встановлено, що в даній події відсутні ознаки будь-якого кримінального або адміністративного правопорушення, рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою, оскільки в даній події вбачаються ознаки цивільно-правових відносин (а. с. 94).

З рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04.10.2012 справа № 2007/651/2012 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в якій просила зобов`язати ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належної їй 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_4 звільнити належну їй на праві приватної власності 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 подав до суду зустрічний позов про визнання недійсним договору дарування від 13 лютого 2001 року 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_11 не чинити перешкод ОСОБА_1 , як співвласниці нерухомого майна, у здійсненні нею права на володіння, користування та розпорядження 1/2 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , у задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 13 лютого 2001 року, за умовами якого ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 відмовлено. (а. с. 95-101).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно частини 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частин 1-3 статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

На підставі частин 1, 2 статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, як це передбачено статтею 361 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правил статті 358 Цивільного кодексу України, яка регулює правила здійснення право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Як встановлено судом, між сторонами склалися напружені стосунки з приводу поведінки відповідача ОСОБА_4 , яка категорично не визнає право позивачів, які є співвласниками будинку, на користування житловим будинком.

Позивачами доведено належність їм та відповідачу на праві спільної часткової власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та факт перешкоджання з боку відповідача у реалізації позивачами наявного у них права власності. При цьому, суд враховує позицію відповідача ОСОБА_4 , викладену у заяві, яка надійшла на адресу суду 16.09.2021, та яка підтверджує невизнання нею права, зокрема у позивача ОСОБА_1 , на проживання у будинку за зазначеною адресою та вбачає недоцільність сумісного проживання.

Посилання відповідача ОСОБА_4 у своїй заяві від 16.09.2021 на рішення суду від 04.10.2012 у справі № 2007/651/2012, яким зобов`язано ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належної ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як рішення, яким вже було вирішено спір, судом не приймається, оскільки даним рішенням було вирішено спір між іншими сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі по 908,00 грн на користь позивачів.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 к.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повний рішення складено 01.12.2021.

Головуючий: Ю.М. Подмаркова