Справа № 591/643/21
Провадження № 2/591/1363/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 рокум. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області, третя особа: Державна казначейська служба про визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності та відшкодування матеріально та моральної шкоди ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з вказаною позовною заявою до прокуратури Сумської області та просить:

визнати протиправними рішення, бездіяльність, дії прокуратури Сумської області, за неефективного, з порушенням вимог ст. 36 КПК здійснення процесуального керівництва без повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження № 0000030, безпідставним невиконанням імперативних вимог чинного законодавства та обов`язків прокурора згідно встановлених імперативними вимогами Закону України «Про прокуратуру», ст. 36, 218, 219, 220 КПК, а також невиконання імперативних вимог норм прямої дії ст. 3, 8, 19, 129-1, 131-1 Конституції України та судових рішень в т.ч. Постанови Верховного Суду від 14 квітня 2020 року, що набрала законної сили;

забезпечити виконання норм прямої дії ст. 3 Конституції України щодо головного обов`язку держави, ст. 2,5, 10, 18 ЦПК та захистити права та інтереси позивача від порушень з боку відповідачів органів державної влади, їх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду заявленого позову та визнати невчинення відповідачами імперативно встановлених вимог з порушенням розумних строків про негайне припинення порушень щодо не забезпечення відновлення конституційних прав звільнених офіцерів на особисте житло встановленою, та заборонена законодавством непряма дискримінація громадянина похилого віку в припиненні порушень щодо забезпечення володіння відповідним майном мала місце, доказ про їх відсутність покласти на відповідача;

встановити заподіяння незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідачів шкоди позивачу та причинно-наслідковий зв`язок між незаконними діями і бездіяльністю посадових осіб відповідача та шкодою, про відшкодування якої заявлено позов за порушеннями чи невиконанням:

- норм прямої дії ст. 3, 5, 8, 19, 22, 46, 47, 55, 56, 64, 68, 129-1, 131-1 Конституції України,

- ст.ст. 28, 36, 111, 112, 218, 219, 220, 221, 223, 535 КПК,

- висновків Постанови Верховного Суду від 14 квітня 2020 року по справі № 761/34909/17, яка набрала законної сили,

- наведених ухвал Зарічного районного суду, Ковпаківського районного суду м. Суми, Недригайлівського районного суду, Білопільського районного суду Сумської області, які набрали законної сили;

покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду на прокуратуру Сумської області та стягнути з державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку державного бюджету на користь позивача на відшкодування завданої шкоди незаконними діями (бездіяльністю) прокуратури Сумської області як органом досудового слідства Сумської області, згідно наданого розрахунку:

- відповідно до вимог ст. 22, 1166, 1173, 1174 ЦК України завдану матеріальну шкоду у розмірі вартості не отриманої двокімнатної квартири на суму 2984915,32 грн.,

- відповідно до вимог ст. 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, висновків Верховного Суду завдану моральну шкоду згідно належного обгрунтування зазначеного в позові 700000 грн.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У поданому позові ОСОБА_1 просить визнати протиправними рішення, бездіяльність, дії органу досудового розслідування під час досудового розслідування та стягнути на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок рішення, дій та бездіяльності при досудовому розслідуванні кримінального провадження.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).

Кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першої статті 3 КПК України).

Згідно із частиною першою статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях визначає глава 26 КПК України.

Потерпілий має право оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; у нездійсненні інших процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій тощо. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 вказаного Кодексу (частини перша та друга статті 303 КПК України).

Тобто кримінальний процесуальний закон визначає спеціальний порядок розгляду скарг потерпілого, які позивач заявив за правилами кримінального судочинства. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 234/19443/16-ц (провадження № 14-630цс18) та від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17 (провадження № 14-4цс19), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 234/15610/18.

У відповідності до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц, згідно з частиною третьою статті 124 Конституції України у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що набрав чинності 30 вересня 2016 року, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Аналогічний припис закріплений у пункті 1 частини першої статті 255 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року.

Поняття «справа, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства», відображене у вказаних приписах, стосується як справ, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих справ, які взагалі не можуть розглядатися у суді.

У справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, прокурор діє як учасник кримінального провадження, виконуючи процесуальні функції, які не можна охарактеризувати як управлінські.

З огляду на вказане не може бути предметом судового розгляду заявлені вимоги про визнання протиправними рішення, бездіяльність, дії прокуратури Сумської області з порушенням вимог здійснення процесуального керівництва в межах кримінального провадження та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вказаними рішеннями, бездіяльністю, діями цієї прокуратури.

За нормами ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В силу п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 188 цього Кодексу).

Оскільки заявлені позовні вимоги про визнання протиправними рішення, бездіяльність, дії прокуратури Сумської області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства неможливий спільний розгляд вимог про відшкодування державою України моральної та матеріальної шкоди, позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням правил об`єднання позовних вимог, а тому вона підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 20, 185, 188 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області, третя особа: Державна казначейська служба про визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності та відшкодування матеріально та моральної шкоди повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П. Сидоренко