Справа № 944/2993/20
Провадження №2/944/484/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.01.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Козака О.П.

позивача - ОСОБА_1

представник третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа комісія з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа комісія з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона та відповідач ОСОБА_3 проживали у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 19.09.2019 року шлюб між ними розірвано.

З часу народження сина відповідач бачив його лише один раз, він не піклується про сина, не займається його вихованням, та матеріально не утримує дитину. Син проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебуває на її утриманні.

Оскільки, батько добровільно допомоги на утримання сина не надавав 20.12.2019року вона звернулася до Яворівського районного суду Львівської області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Яворівським районним судом Львівської області 20.12.2019 року було ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000грн щомісячно, починаючи з 16.04.2019року і до повноліття. На підставі рішення було видано виконавчий лист №460/1924/19 від 20.12.2019 року, який перебуває на виконанні у Яворівській РВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 15.05.2020року ВП №60944989, виданого державним виконавцем Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області, сума заборгованості по сплаті аліментів станом на травень місяць 2020року становить 16093,33 грн.

Оскільки відповідач не цікавився життям та здоров"ям сина, не брав участі у його вихованні, вона звернулася із заявою до Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. 20.10.2020 року Яворівською районною державною адміністрацією як органом опіки та піклування було прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносного його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносного його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить зтакі задовольнити.

Представник Яворівської районної державної адміністрації Львівської області Тимусь О.С. в судовому засіданні позовні вимоги та висновок від 20.10.2020року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 за обставин, викладених в ньому, підтримала. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав.

Як вбачається, з позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області серії НОМЕР_1 від 21 травня 2018року, актовий запис №130, від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками значаться: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19.09.2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - " ОСОБА_6 ".

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20.12.2019 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000гривень, щомісячно, починаючи з 16.04.2019 року і до досягнення повноліття.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист №460/1924/19 від 20.12.2019 року, який перебуває на виконанні у Яворівському РВДВС ГТУЮ у Львівській області.

З розрахунку заборгованості по аліментах, виданих державним виконавцем Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області від 15.05.2020 року вбачається, що у ОСОБА_5 наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на травень місяць 2020 року становить 16093,33 гривень.

З акту обстеження житлових умов від 24 червня 2020 року, щодо встановлення факту та умов проживання сім"ї позивача ОСОБА_1 , складеного комісією Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїми батьками та сином ОСОБА_7 , 2018 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина повністю перебуває на її матеріальному забезпеченні, батько дитини не бере участі у вихованні та утриманні свого сина.

Відповідно до довідки №522 від 24 червня 2020 року, виданої Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 .

Згідно з висновку Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 20.10.2020року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до 19.09.2019року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сімейні відносини у сторін не склалися і подружжя стало проживати окремо. Зі слів позивача відповідач залишив її ще на ранніх термінах вагітності, не цікавився нею, не приїзджав до неї у лікарню, не допомагав їй матеріально, та не підтримував морально. З часу народження сина, відповідач бачив його лише один раз. Відповідач ніколи не телефонував, не цікався сином, аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Вона не чинила жодних перешкод відповідачу у спілкуванні зі сином. На засіданні комісії ОСОБА_5 не з"явився, хоч був повідомлений належним чином. За результатом розгляду даного питання, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_5 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина постійно проживає разом з матір"ю. Відповідач з часу народження сина не бере участі у його вихованні, не цікавиться його життям, та навчанням, не піклується про нього, про його духовний та моральний розвиток. Його батьківство носить формальний характер.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

У ст.150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав

У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16:

«Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

З урахуванням якнайкращих інтересів дитини позовні вимоги слід задовольнити, оскільки ОСОБА_5 будучи батьком неповнолітнього сина не піклується про сина, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні, не забезпечує його матеріально, та не створює належних умов для його духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи наведене ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,7, 141, 223, 247, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Роз`яснити відповідачу, що він має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи. якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо гака заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ,

місце проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ,

місце проживання:

АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки і піклування

Яворівської районної державної адміністрації Львівської області

юридична адреса: вул.Івана Франка, 8 м.Яворів Львівської області

.

СУДДЯ Швед Н. П.