КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/3048/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019року, ухвалене у складі судді Майбоженко А.М. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонернетовариство «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь страхове відшкодування у розмірі 8 308,74 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Посилається на те, що 16.05.2017 року в м.Києві по пров. Киянівському, 7-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3336701.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 09.06.2017 року водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 340 грн.

На підставі страхового акту №7889-ЦВ та розрахунку суми страхового відшкодування, звіту за шкоду завдану власнику транспортного засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8 308,74 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» страхове відшкодування у розмірі 8 308,74 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не є ні власником, ні володільцем автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 . Власником вказаного автомобіля є його мати ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 13.07.2013 року.Крім того, ОСОБА_1 не є особою винною у вчиненні ДТП. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва винним у ДТП є водій ОСОБА_2 , тому відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки має бути відшкодована водієм ОСОБА_2 , який керував автомобілем«Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 на відповідній правовій підставі. Неповідомлення водієм страховика у встановлений законом строк, виключає право останнього щодо звернення із регресним позовом до страхувальника. Обов'язок здійснити подання такого повідомлення страхувальником Закон не встановлює. Про вказану ДТП відповідач не знав та не міг знати, оскільки не керував автомобілем та не був причетний до цієї ДТП.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що особою винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 16.05.2017 року за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , є водій ОСОБА_2 , а страхувальником є ОСОБА_1 .

Про ДТП, яке сталося 16.05.2017 року відповідач ОСОБА_1 , як страхувальник, та водій транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не повідомляли позивача у встановлений 3-х денний строк/

На підставі страхового акту №7889-ЦВ та розрахунку суми страхового відшкодування, звіту за шкоду завдану власнику транспортного засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8 308,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1922 від 26.09.2018 року, тому ПрАТ «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» має право стягнути з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що 06.05.2017 року о 14 год 25 хв. по пров. Киянівському, 7-А в м.Києві ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не скориставшись допомогою сторонніх осіб, допустив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 09.06.2017 року водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3336701, строк дії з 26.03.2017 року по 25.03.2018 року, страхувальник - ОСОБА_1 (а.с.5).

На підставі страхового акту №7889-ЦВ та розрахунку суми страхового відшкодування, звіту за шкоду завдану власнику транспортного засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8 308,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1922 від 26.09.2018 року.

Позивач вказав, що внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 , як страхувальником, та водієм ОСОБА_2 обов`язку щодо надання письмового повідомлення про ДТП встановленого зразка страховику ПАТ АТ «АСК «ОМЕГА», завдана третій особі шкода має бути відшкодована безпосередньо відповідачем як особою винною у настанні ДТП.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межахстрахових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до страхового полісу серії № АК/3336701 страховиком відповідача ОСОБА_1 з страховим лімітом за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. на момент вчинення ДТП було Приватне акціонернетовариство «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що шкода має бути відшкодована ОСОБА_1 , оскільки про ДТП, яке сталося 16.05.2017 року відповідач ОСОБА_1 , як страхувальник, та водій транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не повідомляли позивача у встановлений 3-х денний строк.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 про вказану ДТП не знав та не міг знати, оскільки не керував автомобілем та не був причетним до вказаної ДТП, а тому суд безпідставно стягнув з нього страхове відшкодування, апеляційний суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

З огляду на це необґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що шкода має бути відшкодована її заподіювачем, якщо він не виконав обов`язок щодо надання письмового повідомлення про ДТП встановленого зразка третій особі. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.