Справа № 293/2324/21
Провадження № 2/293/849/2021
УХВАЛА

26 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі cудді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 )

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,

ВСТАНОВИВ:

15.11.20201 року ОСОБА_1 , звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дівочки, Черняхівського району Житомирської області.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання позивачем вимог щодо подачі та форми позовної заяви суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

У відповідності до вимог частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України , 16.11.2021 року суд направив звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

За результатами розгляду даного звернення, 25.11.2021 року на адресу суду від Солом"янської районної у місті Києві державної адміністрації надійшов лист про те, що відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 відсутні.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позивач у позовній заяві повинен зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

Таким чином, зазначення адреси місця проживання відповідача у позовній заяві ге відповідає дійсності. Такм чином позивачу слід вказазти належну адресу місця знаходження відповідача.

У відповідності до вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивачем не надано доказів про сплату судового збору, натомість подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання, позивач зазначає, що вона отримала право на безоплатну правову допомогу згідно із ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» як малозабезпечена особа, середньомісячний сукупний дохід якої нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого від відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум», що не дає їй можливості сплатити судовий збір.

На підтвердження вказаних обставин, позивач додала до клопотання довідку про доходи за квітень-вересень 2021року, видану Хорошівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області датовану 15.11.2021 року та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за №27823 від 18.10.2021 року за період з березня 2021 року по червень 2021 року .

Дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне .

За приписами ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч.2 ст. 4 вказаного закону, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу, тобто 908 грн. 00 коп.

Таким чином, при зверненні до суду із позовом, позивач мала б сплати судовий збір у розмірі 908,00грн.

Статттею 8 Закону України "Про судовий збір" визначені умови щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення його розміру або звільненні від його сплати.

Так, ч.1 ст. 8 вказаного закону, суд може своєю ухвалою за її клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Правовий аналіз вищезазначених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктивних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору.

Дослідивши докази надані позивачем на підтвердження її скрутного майнового стану, а саме: довідку сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 15.11.2021, та відомості про отримання доходів за період 1 кварталу 2021року по 2 квартал 2021року, що містяться в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, суд дійшов висновку висновку, що вказані документи не являються доказом річного доходу позивача за попередній рік та не є належними доказами, які дають підстави звільнити позивача від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Той факт, що позивач зареєстрована в реєстрі застрахованих осіб в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування не є підставою для звільнення від сплати судового збору. Надані позивачем довідки не дають можливості зробити висновок про річний дохід позивача за попередній рік, щзщо могло б слугувати для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, за відсутності визначених законом умов для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд відмовив у задоволені поданого позивачем клопотання.

В силу положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" встановив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами в зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на викладене позивач при звернені до суду в порушення норм ст. 175,177 ЦПК України до позовної заяви не додала доказів сплати судвоого збору у встанволеному Законом порядку та розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.81, 83, 136, 175, 177 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без руху.

Надати позивачу 7-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали, зокрема, надавши суду докази сплати судового збору у розмірі та порядку, встановленому законом, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 26.11.2021.

Суддя Л.В.Лось.