Справа № 326/1286/20
Провадження № 2-п/326/2/2021
УХВАЛА
27 січня 2021 року м. Приморськ
Приморський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Каряки Д.О.,
при секретарі Кузякіної К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року по цивільній справі № 326/1286/20 (провадження № 2/326/336/2020) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» про стягнення недонарахованої і не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -
ТОВ «ПБП «Азовінтекс» звернулося до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду Запорізької області від 01.12.2020 по справі № 326/1286/20 та призначити справу до розгляду у порядку спрощеного провадження.
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ТОВ «ПБП «Азовінтекс» не мало можливості забезпечити участь свого представника, під час розгляду справи, оскільки стрімке поширення коронавірусної хвороби, викликаної вірусом SARS-СоV-2, на території міста Маріуполь призвело до зараження співробітників юридичного відділу підприємства цією небезпечною хворобою. Співробітники юридичного відділу підприємства перебували на лікуванні та на самоізоляції, у зв`язку з чим не виконували свої трудові обов`язки. З цих же причин ТОВ «ПБП «Азовінтекс» не мало можливості надати відзив на позовну заяву у строки, надані судом, внаслідок чого подало клопотання про відкладення розгляду справи, у якому зазначило про всі обставини, які не дозволяли подати відзив на позов у передбачені цивільним процесуальним законодавством строки, оскільки юридичний відділ підприємства фактично не працював з 08 вересня 2020 року по 14 грудня 2020 року.
Справа за позовом ОСОБА_2 була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони та їх представники у судове засідання не викликались, ТОВ «ПБП «Азовінтекс» ніяких ухвал від суду щодо справи не отримувало. За заявою ТОВ «ПБП «Азовінтекс» розгляд справи було відкладено на місяць, протягом якого ТОВ «ПБП «Азовінтекс» надало відзив на позовну заяву. 17.12.2020 ТОВ «ПБП «Азовінтекс» дізналося про те, що 01.12.2020 суд виніс рішення по справі на користь позивача. Ухвали чи повісток про розгляд справи на 01.12.2020 ТОВ «ПБП «Азовінтекс» не отримувало. Про винесення рішення ТОВ «ПБП «Азовінтекс» дізналося лише 17.12.2020, з реєстру судових рішень. ТОВ «ПБП «Азовінтекс» не визнає заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, недоведеними та незаконними.
В позовній заяві позивач стверджує, що йому не було нараховано належний обсяг заробітної плати за травень 2020 року, що не відповідає дійсності. Проте, позивачем не було вказано, що 23.03.2020 діями тракториста-машиніста ОСОБА_1 - позивача, при виконанні своїх трудових обов`язків, було завдано шкоди Volvo G976 держ. тех. номер НОМЕР_1 - Грейдер, який належить на праві власності ТОВ «ПБП «Азовінтекс». Розмір матеріальної шкоди заподіяної винними діями ОСОБА_1 під час виконання ним своїх трудових обов`язків становить 16 800,75 грн. Відповідно до обставин, встановлених службовим розслідуванням, дії позивача, які спричинили несправність Грейдера не можна віднести до категорії нормального виробничого господарського ризику та не були зумовлені станом крайньої необхідності. ТОВ «ПБП «Азовінтекс» в порядку передбаченому КЗпП України було здійснено покриття завданої діями працівника - ОСОБА_1 матеріальної шкоди шляхом відрахування із заробітної плати працівника у розмірі 16 800,75 грн. Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з ТОВ «ПБП «Азовінтекс» суми не донарахованої та невиплаченої заробітної плати у розмірі 21 174,17 грн. є безпідставною, необґрунтованою, незаконною та не підлягає задоволенню.
З приводу затримання розрахунку з позивачем, ТОВ «ПБП «Азовінтекс» звертає увагу суду на те, що така затримка виникла внаслідок дії обставин непереборної сили, а саме - епідемії коронавірусної хвороби. Станом на липень місяць 2020 року, коли звільнявся позивач, бухгалтер ТОВ «ПБП «Азовінтекс», відповідальна за проведення розрахунків з працівниками, що звільняються, перебувала на лікуванні у зв`язку із захворюванням на коронавірус. 16.06.2020 бухгалтер ТОВ «ПБП «Азовінтекс» вийшла з лікування та у той же день провела операцію з перерахування позивачу належний йому залишок коштів, тобто остаточний розрахунок з позивачем був проведений. Здійснити проведення остаточного розрахунку з позивачем у день його звільнення ТОВ «ПБП «Азовінтекс» не мало об`єктивної можливості, оскільки причини, що обумовили затримку розрахунку, виникли з незалежних від ТОВ «ПБП «Азовінтекс» обставин, завадити впливу яких було неможливо. Таким чином, враховуючи вищевикладене ТОВ «ПБП «Азовінтекс» вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 з приводу стягнення з ТОВ «ПБП «Азовінтекс» на його користь суми середнього заробітку у розмірі 6 135 грн. за весь час затримки розрахунку при звільнені є безпідставною, необґрунтованою, незаконною та не підлягає задоволенню. ТОВ «ПБП «Азовінтекс» не погоджується з прийнятим судом рішенням, оскільки воно прийняте без дослідження та урахування всіх обставин справи.
В судове засідання сторони не з`явились, надіслали суду заяви про розгляд заяви за їх відсутності. Представник заявника вимоги за заявою підтримує (а.с.127); позивач у задоволенні заяви просить відмовити (а.с.126).
Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд заочного рішення, без технічної фіксації.
Вивчивши матеріали цивільної справи № 326/1286/20 (провадження № 2/326/366/2020), суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
16.09.2020 ОСОБА_1 було подано до Приморського районного суду Запорізької області позовну заяву про стягнення з відповідача - ТОВ «ПБП «Азовінтекс» недонарахованої і не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (а.с.1-12). Ухвалою судді від 22.09.2020 відкрито провадженні у справі та призначено до судового розгляду на 19.10.2020 о 16.00 годині (а.с.47-48). 05.10.2020 ТОВ «ПБП «Азовінтекс» було отримано копію позовної заяви з додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.50). 19.10.2020 за клопотанням відповідача відкладено судове засідання з розгляду заяви на 01.12.2020 (а.с.57). 02.11.2020 ТОВ «ПБП «Азовінтекс» було отримано судову повістку-повідомлення про виклик на судове засідання, відкладене на 01.12.2020 (а.с.60).
Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 01.12.2020 винесено заочне рішення, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» про стягнення недонарахованої і не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» на користь ОСОБА_1 не донараховану і не невиплачену заробітну плату за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 в розмірі 21 174 грн. 17 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 11.06.2020 по 16.06.2020 в розмірі 6 705 грн. 55 коп., з вирахуванням податків та зборів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. В іншій частині позову відмовлено (а.с.65-69). 14.12.2020 копію заочного рішення було надіслано судом та 05.01.2021 було отримано ТОВ «ПБП «Азовінтекс» (а.с.114).

Після винесення заочного рішення 15.12.2020 ТОВ «ПБП «Азовінтекс» направлено до суду «Укрпошта» відзив на позовну заяву, який до канцелярії Приморського районного суду Запорізької області надійшов 18.12.2020 (а.с.73-75).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження від 22.09.2020 разом з копією позовної заяви та судові повістки про виклик до суду направлялися відповідачу ТОВ «ПБП «Азовінтекс» за адресою, яка вказана в позовній заяві, а саме: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Мира (Леніна), буд. 68А.

Місце знаходження відповідача за вказаною адресою також не спростовувалось представником відповідача, оскільки як вбачається із заяви про перегляд заочного рішення, адреса місце знаходження відповідача співпадає з тією адресою за якою судом направлялась поштова кореспонденція, зокрема ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви, судові повістки про виклик до суду та копія заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками отримана відповідачем ТОВ «ПБП «Азовінтекс» 05.10.2020 року. Протягом встановленого строку, після отримання копії ухвали про відкриття провадження, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

Доказів на підтвердження поважності своєї неявки в судові засідання представником відповідача ТОВ «ПБП «Азовінтекс» суду не надались. Клопотань про відкладення розгляду справи, яке було призначено на 01.12.2020 коли було ухвалено заочне рішення до суду не надходило.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час ухвалення заочного рішення, судом виконані вимоги передбачені ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 288 ЦПК України відповідачем не надано. Доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням суду по суті.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року по цивільній справі № 326/1286/20 (провадження № 2/326/336/2020) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» про стягнення недонарахованої і не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

о .

27.01.21