ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-4376/08 Номер провадження 22-ц/814/1337/21Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

секретаря Яковенко В.С.,

за участі: представника Полтавської міської ради Пашко Н.С.,

адвоката Пащенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Октябрського райвиконкому у м. Полтаві, КП «Інвентаризатор» про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,-

в с т а н о в и в :

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що згідно договорів купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М., він прийняв у власність від ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які знаходилися у стані реконструкції згідно рішення виконкому Октябрської районної ради у м. Полтаві від 22 серпня 2006 року за №305 та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2007 року.

Попередній власниці вищезазначених квартир ОСОБА_2 відповідно до рішення Виконавчого комітету Октябрської районної ради у м.Полтаві №305 від 22 серпня 2006 року наданий дозвіл на виконання перепланувань квартир АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 в одну.

Також проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки по АДРЕСА_4 (Акт від 25 серпня 2006 року).

Крім того, 22 листопада 2006 року ОСОБА_2 отримала дозвіл Інспекції держав-ного архітектурно-будівельного контролю Октябрського району м.Полтави на виконання будівельних робіт по переплануванню квартир. Роботи по переплануванню ОСОБА_2 не були завершені і вона звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на недобудоване нерухоме майно. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та визнано за нею право власності на недобудоване нерухоме майно квартиру АДРЕСА_5 , ступінь готовності якої становить 65 відсотків.

Придбавши вищевказане нерухоме майно, він самовільно закінчив перепланування та добудову.

З урахуванням наведеного, просив визнати за ним право власності на самочинне перепланування у вигляді А-1 (1 поверх): коридор 1 пл.7,1 кв. м, коридор 2 пл.11,0 кв.м, кабінет 3 пл. 8,7 кв. м, вбиральня 4 пл. 3,1 кв.м, операційна зала 5 пл. 33,4 кв.м, внутрішній тамбур 6 пл. 6,6 кв.м, та добудову у вигляді А-1 (1 поверх): тамбур І пл. 7,8 кв. м; А1-2 (2 поверх): приміщення 7 пл. 20,7 кв. м, архів 8 пл. 2,5 кв. м, кабінет 9 пл. 14,3 кв. м, кабінет 10 пл. 14,3 кв. м нежитлового приміщення по АДРЕСА_4 та зобов`язати КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєструвати за ним право власності на вказане самочинне перепланування.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт самочинного будівництва, а саме нежитлове приміщення, що розташоване по АДРЕСА_4 в складі наступних приміщень: «літ. А-1», «А1-2», тамбур літ. «а», а саме: коридор 1-1 пл. 7,1 кв. м, коридор 1-2 пл.11,0 кв. м, кабінет 1-3 пл. 8,7 кв. м, вбиральня 1-4 пл. 3,1 кв. м, операційна зала 1-5 пл. 33,4 кв.м, внутрішній тамбур 1-6 пл. 6,6 кв.м, тамбур 1 пл.7,8 кв.м, приміщення 1-7 пл. 20,7 кв.м, архів 1-8 пл. 2,5 кв.м., кабінет 1-9 пл. 14,3 кв.м, кабінет 10 пл.14,3 кв.м. нежитлового приміщення по АДРЕСА_4 .

Зобов`язано КП «Інвентаризатор» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на вищевказане самочинне перепланування.

Рішення оскаржене Полтавською міською радою, яка не брала участі у розгляді справи.В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що ОСОБА_1 було порушено порядок погодження виконання робіт і прийняття до експлуатації спірного нежитлового приміщення.

Переглядаючи оскаржуване рішення та детально ознайомившись з матеріалами справи, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, Полтавська міська рада не приймала участь у справі та не є стороною по справі, однак, нею подано апеляційну скаргу на ухвалене судове рішення.

Стаття 41 Закону України «Про місцеве самоврядування», у редакції, що діяла станом на момент подачі позову, визначає, що питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад.

Районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном

та іншими об`єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Встановлено, що відповідачем у межах даної справи є виконком Октябрської районної у м. Полтаві ради, який як орган місцевого самоврядування, що, у межах наданих йому міською радою повноважень,здійснював представництво інтересів територіальної громади у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів, зважає, що інтереси територіальної громади у суді першої інстанції представляв відповідний орган місцевого самоврядування, який через свого представника висловив позицію щодо пред`явленого до Октябрської районної у м. Полтаві ради позову.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Судове рішення належить вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. У такому разі рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

Однак, ні мотивувальна, ні резолютивна частини оскарженого рішення не містять даних, що свідчили б, що у межах даної справи були порушені права та інтереси саме Полтавської міської ради, як окремого органу місцевого самоврядування.

При цьому звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2008 року, Полтавська міська рада посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права по суті заявлених позовних вимог, однак, не наводить жодного обґрунтування тих обставин, які могли б свідчити про порушення вказаним рішенням саме її безпосередніх прав та інтересів.

Крім того, варто зауважити, що оскаржуване судове рішення було предметом розгляду виконавчих органів Полтавської міської ради, зокрема, Управління з питань містобудування та архітектури, яким 01 червня 2011 року, надано висновок про наявність планувальних обмежень та сервітутів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_6 , в межах виконання якого ОСОБА_1 було запропоновано привести правовстановлюючі документи у відповідність до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2008 року.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Брумареску проти Румунії заява № 28342/95, пункт 61). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99, пункт 52).

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що права Полтавської міської ради судовим рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 08 серпня 2008 року не порушені і питання про права та обов`язки стосовно Полтавської міської ради у вказаній справі судом першої інстанції не вирішувались.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення оскаржуваним судовим рішенням прав Полтавської міської ради, а зводяться до його незгоди із задоволеними судом позовними вимогами ОСОБА_1 .

За нормами п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача у справі ОСОБА_1 адвоката Пащенка В.В. про вирішення питання про судові витрати, оскільки згідно до положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі, судові витрати підлягають відшкодуванню тільки у випадку встановлення необґрунтованих дій позивача, що не мало місця у межах даного апеляційного провадження.

За наведених обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавської міської ради підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 3 ч. 1 ст. 362, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Октябрського райвиконкому у м. Полтаві, КП «Інвентаризатор» про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Т.О. Кривчун

О. В. Чумак