Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3799/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 32 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Микитюк О.Ю.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

без участі сторін

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Вдовиченко Т.М.,

у цивільній справі №274/3799/20 за матеріалами позовної заяви виконувача обов`язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Прокурор в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 . Просив суд стягнути заборговність з орендної плати та розірвати договір оренди.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2020 року позовну заяву Виконувача обов`язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди визнано неподаною та повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі виконувач обов`язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду, на думку апелянта, є помилковими, оскільки прокуром доведено належне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Так, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, якою у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись досуду з позовом, має обгрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого правопорушення.

Отже, зверненню прокурора з даним позовом передувало відповідне листування з Романівською сільською радою, з якого вбачається, що компетентний оран був достоменно обізнаний з фактом наявності порушення щодо користування комунальним майном та не здійснив самостійний захист інтересів дкржави в суді.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що інтереси держави в даному випадку потребували невідкладного захисту через закінчення перебігу позовної давності.

У постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження.

Отже, прокурор при зверненні до суду з указаним позовом виконав вимогу ч.7 ст.175 ЦПК України та відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.56 ЦПК України належним чином обгрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому поляає порушення інтересів держави та заначив орган, у повноважений здійснювати відповідні функції спірних правовідносин.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, Бердичівською місцевою прокуратурою не були виконані вимоги закону, оскільки 01.06.2020 року Романівській сільській раді Бердичівського району було направлено повідомлення в порядку ст. 23 Закону України " Про прокуратуру", в якому не зазначено про намір прокуратури звертатися до суду в інтересах Романівської сільської ради Бердичівського району, так як останній абзац є недописаним, а 03.06.2020 року виконувач обов"язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури звернувся до суду із зазначеним вище позовом, не надавши Романівській сільській раді Бердичівського району розумного терміну для реакції на вказане повідомлення, і не дочекавшись протягом розумного терміну відсутності реакції на нього.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Як вбачається з матерілів позовної заяви, прокурор в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути заборгованость з орендної плати в розмірі 10634,00 грн. та розірвати договір оренди комунального майна (частини нежитлового приміщення площею 209,58 кв. м. за адресою с.Романівка, військове містечко, приміщення №41) №33 від 31.01.2014, укладений між Романівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області та ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 19.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків, зазначених в ухвалі.

06.11.2020 року керівником Бердичівської місцевої прокуратури на виконання вимог суду подано заяву.

Проте, відповідно до положень п. 4 ч. 4 ст.185ЦПК України заява повернута прокурору.

Так, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч.3 статті 56 ЦПК України).

В пункті 3 статті 131-1 Конституції України закріплено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у випадках визначених цим законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції, зокрема, з метою захисту загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до ст. 23 Закону «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 ч. 3 статті 23 Закону).

Таким чином, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 37).

Відповідно до положень ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього кодексу (ч. 4 статті 56 ЦПК України).

В даному випадку прокурором при зверненні до суду було зазначено в позовній заяві, як зміст позовних вимог, так і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, фактичні дані, які виявленні при користуванні відповідачем майном, заборгованість з орендних платежів, що становить суспільний (публічний) інтерес та спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні становища, яке існувало до порушення права комунальної власності. Також при зверненні прокурором було зазначено, що орган, який уповноважений на здійснення відповідних функцій Романівська сільська рада, зобов`язана відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» вживати заходи щодо управління довіреним їй комунальним майном. Однак вказаним органом самостійно ефективні заходи щодо вказаної заборгованості та розірвання договору оренди не вживались.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст.367,368,376,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області задовольнити.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2020 року скасувати.

Справу за матеріалами позовної заяви виконувача обов`язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди направити до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для продовження її розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий: Судді: