Справа № 645/6145/21
Провадження № 2/645/2537/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.

секретар судового засідання - Костенко Л.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 11 квітня 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син зареєстрований з відповідачем, але фактично проживає з позивачкою.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2019 року шлюб з відповідачем розірваний. Судовим наказом Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 липня 2021 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

На даний час відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 6149,00грн.

Зараз їх спільний син зареєстрований з відповідачем, але з листопада 2016 року дитина фактично проживає з позивачкою, тобто з того часу, коли позивач з дитиною пішла від відповідача проживати в орендовану квартиру.

Позивач зазначила, що вона повністю опікується спільним з відповідачем сином, займається його вихованням, стежить за станом його здоров`я, несе витрати, пов`язані з відвідуванням дитини гімназії. Та повністю виконує свої батьківські обов`язки. На її звернення до відповідача з проханнями давати дозволи, необхідні для реалізації прав дитини, відповідач відповідає відмовою або погрозами - що він закриє підприємницьку діяльність і не буде сплачувати аліменти та надавати будь-які письмові дозволи.

Для поліпшення житлових умов, у жовтні 2020 року, позивач придбала однокімнатну ізольовану квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , в якій проживає разом з сином. Але я не може зареєструвати сина в належній їй квартирі тому, що на це необхідна згода відповідача, а він відмовляє в цьому.

Позивач вважає, що несплатою аліментів та не бажанням надавати письмові дозволи, необхідні для реалізації прав дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та чинить перепони у належному догляді за дитиною, чим порушує права свого неповнолітнього сина тому, що всі питання, які виникають щодо малолітньої дитини, повинні вирішуватися за письмовою згодою обох батьків. Як зазначила позивач, відповідач заперечує проти проживання дитини з нею, та уникає спілкування. За таких обставин, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

23.10.2021 ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що спору між ними, як батьками, стосовно місця проживання дитини не існує, оскільки дитина продовжує постійно проживати з матір`ю. Також зазначив, що ніколи не перешкоджав позивачці про зміну місця реєстрації дитини, та з подібним проханням до нього не зверталась. Вважає, що позивачкою в порушення законодавства не вживались заходи досудового вирішення спору. Крім того, не згоден з доводами, викладеними позивачкою у позові стосовно того, що він не приймає участі у вихованні дитини та сплаті аліментів. Зазначив, що це не відповідає дійсності та не є предметом доказування у даному провадженні.

08.11.2021 позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, якою вона просила суд під час ухвалення рішення врахувати, що відповідач у відзиві фактично визнав позовні вимоги, в той час, як вона не має можливості зареєструватись разом із сином за адресою фактичного місця проживання, оскільки для цього необхідна згода відповідача, як батька неповнолітньої дитини, яку відповідач не надає, що призвело до звернення з даним позовом до суду.

До судового засідання позивач не з`явилась, причини неявки не повідомила.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про визнання позову про визначення місця проживання їх спільного сина, а розгляд справи здійснити за його відсутності .

В судове засідання представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явився, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що з 11.04.2009 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2019 року розірвано. Рішення набрало законної сили.

Від подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , батьками якого в свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 , виданому 21.09.2010 Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, записано сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судовим наказом Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 липня 2021 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з листа КНП «Міська дитяча поліклініка №7», батько неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , до лікаря-педіатра відносно інформації про стан здоров`я сина не звертався, дитину до фахівців поліклініки не супроводжував.

Згідно листа адміністрації Харківської гімназії №14 ХМР, №376 від 03.09.2021, де навчається у п`ятому класі неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом навчання з першого по четвертий клас, класний керівник, жодного разу не бачила та не спілкувалась з батьком цього учня, який також ніколи не приводив і не забирав дитину із навчального закладу, не відвідував батьківські збори, класні та загально шкільні виховні заходи, свята, що проводилися у гімназії. Батько не цікавиться успіхами сина у класного керівника та інших викладачів, не приймав участі у шкільному житті дитини.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Немишлянського ВДАС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.08.2021, в ході примусового виконання судового наказу № 645/4083/21, виданого 20.07.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернено стягнення на доходи боржника.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 вказаної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України, питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За положеннями ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю, проте його місце проживання не зареєстровано.

Вказана квартира належить на праві приватної власності матері позивача, що підтверджується відповідним Витягом.

Матеріали справи свідчать, що батько дитини - ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання сина разом з матір`ю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, що батьки дитини дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю, суд вважає необхідним визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її мешкання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

встановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 без письмової згоди батька дитини ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей по Немишлянському району м. Харкова , місцезнаходження: 61002 м. Харків, вул.. Чернишевська, 55.

Повне рішення складено 26.11.2021

Головуючий-суддя: