БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/8546/20 провадження № 2-з/361/25/21
У Х В А Л А

«29» січня 2021 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/8546/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

27 січня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та до набрання чинності рішенням у даній справі заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 . Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 28 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Позивачем у повному обсязі виконано умови попереднього договору купівлі-продажу щодо сплати вартості квартири. Разом з тим, відповідач навмисно без будь-якого пояснення уникає укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна. У подальшому

ОСОБА_1 стало відомо, що однокімнатну квартиру, за яку фактично вона сплатила грошові кошти за попереднім договором виставлено на продаж (протокол № 517925 проведення електронних торгів) за борги ОСОБА_2 . За результатами електронних торгів на майданчику «СЕТАМ» квартиру продано ОСОБА_4 . Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Отже, арешт може бути накладено лише на майно, яке належить на праві власності відповідачу.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру що нерухового майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що квартиру АДРЕСА_1 за результатами електронних торгів на майданчику «СЕТАМ» продано ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу № 517925 від 21 грудня 2020 року ОСОБА_4 є переможцем торгів з продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, майно, яке позивач просить обтяжити не належить відповідачу у даній справі, а особа, яка набула спірне майно на торгах, ОСОБА_4 , не є учасником справи.

Забезпечення позову у виді накладення арешту та заборони вчинення певних дій можуть бути застосовані лише щодо майна відповідача, а не іншої особи, до якої позовні вимоги не заявлені.

З урахуванням викладених обставин, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

№ 361/8546/20 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин