справа № 156/641/21
Провадження № 2/156/371/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,
за участю: секретаря судового засідання Киці Л.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/641/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, -
Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 вчинений з порушенням діючого законодавства.
Зазначає, що наданий нотаріусу розрахунок боргу здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності. Вона не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, що становить 9517 грн. з яких: 3300 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6167 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.
Встановлення відсотків за користування кредитом суперечить вимогам статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка була чинна на момент укладення кредитного договору, а тому відсутні підстави вважати, що сума боргу є безспірною та не було враховано суму погашення по кредиту позивачем.
17 серпня 2021 року до відкриття провадження у справі, забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення, що проводиться на підставі виконавчого документу - напису, вчиненого 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
17 серпня 2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
27 вересня 2021 року закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Представник відповідача ТзОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, з адреси його місцезнаходження на адресу суду повернувся конверт із неврученням адресату з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирог С.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Пояснення стосовно змісту позовних вимог, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а представник відповідача відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до наступного висновку.
Позивач у позовній заяві вказала, що у виконавчому написі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зроблено помилку у написанні її прізвища замість « ОСОБА_1 » зазначено « ОСОБА_1 », що свідчить проте, що нотаріусом не перевірялись документи перед вчиненням виконавчого напису. Згідно копії паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по батькові та дата народження позивача зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 10).
Згідно повідомлення Міністерства юстиції України , з 29 червня 2021 року відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини. (а.с.29).
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом ст. 88 Закону (в редакції чинній, на момент вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.
Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі
№6-887цс17.
Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів.
Судом встановлено, що позивачем не визнано заборгованості вказаної у виконавчому написі. Підтвердження того, що позивач отримувала вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором від стягувача до видачі виконавчого напису суду не надано, як і не надано суду первинних документів щодо видачі кредиту, які були надані нотаріусу.
Суду не надано належних та достовірних доказів, які б свідчили про укладення нотаріально посвідчених кредитних договорів позивачем з ТзОВ «Вердикт Капітал» чи з ТОВ «ФК «Дінеро». Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 908 грн.
Також на відповідача слід покласти сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, ЦПК, суд
Позовну заяву задоволити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні судового збору.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, до Волинського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин.
Дата складення повного судового рішення: 29 листопада 2021 року.
Повне найменування сторін та учасників справи :
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5;
- Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, місцезнаходження м. Луцьк, просп. Прогресу, 7 Волинська область.
Суддя М.О. Федечко