Справа № 589/1459/20
Провадження № 2/589/147/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», від імені та в інтересах якого діє адвокат Іванюк Віктор Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), від імені та в інтересах якого діє адвокат Іванюк В.І., звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 110228 гривень 90 копійок, яка складається з:

- 28794 грн 47 коп. - 3 відсотків річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з дострокового повернення суми кредиту у розмірі 341122 грн 46 коп. за кредитним договором №50013604 від 21 липня 2016 року (далі - Договір-1);

- 71976 грн 83 коп. - інфляційного збільшення суми заборгованості за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з дострокового повернення суми кредиту у розмірі 341122 грн 46 коп. за Договором-1;

- 2702 грн 42 коп. - 3 відсотків річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати чергових платежів у розмірі 32015 грн 07 коп. за Договором-1;

- 6755 грн 18 коп. - інфляційного збільшення суми заборгованості за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати чергових платежів у розмірі 32015 грн 07 коп. за Договором-1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 28 лютого 2020 року у справі №589/3313/17, із ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за Договором-1, в розмірі 407591,08 гривень. В тому числі з відповідача стягнуто 2747 грн 67 коп. - 3% річних за прострочення дострокового повернення кредиту та 12962 грн 65 коп. - інфляційні витрати з дострокового повернення кредиту. Сума 3% річних та інфляційні витрати розраховані за період з 06.04.2017 по 12 липня 2017 року.

Відповідач у порушення умов Договору-1 зобов`язання за ним належним чином не виконав, суму боргу за рішенням суд не сплатив.

22 червня 2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження від 22 червня 2020 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с. 93)

Станом на 15 липня 2021 року відзив на позов та заперечення від відповідача ОСОБА_1 до суду не надійшли.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 28 лютого 2020 року у справі №589/3313/17, із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» стягнута заборгованість за Кредитним договором № 50013604 від 21.07.2016 року, в розмірі 407591,08 гривень. Рішення суду набрало законної сили 16 червня 2020 року (відомості з Автоматизованої системи документообігу суду). (а.с. 60-64)

З розрахунку заборгованості за Договором-1 вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача становить 110228 гривень 90 копійок, яка складається із:

- 28794 грн 47 коп. складається із 3 відсотків річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з дострокового повернення суми кредиту у розмірі 341122 грн 46 коп. за 1027 днів за період з 12.07.2017 (дата розрахунку заборгованості, який був досліджений у справі №589/3313/17) по 04.05.2020;

- 71976 грн 83 коп. - інфляційного збільшення суми заборгованості за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з дострокового повернення суми кредиту у розмірі 341122 грн 46 коп. за 1027 днів за період з 12.07.2017 (дата розрахунку заборгованості, який був досліджений у справі №589/3313/17) по 04.05.2020;

- 2702 грн 42 коп. - 3 відсотків річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати чергових платежів у розмірі 32015 грн 07 коп. за 1027 днів за період з 12.07.2017 (дата розрахунку заборгованості, який був досліджений у справі №589/3313/17) по 04.05.2020;

- 6755 грн 18 коп. - інфляційного збільшення суми заборгованості за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати чергових платежів у розмірі 32015 грн 07 коп. за 1027 днів за період з 12.07.2017 (дата розрахунку заборгованості, який був досліджений у справі №589/3313/17) по 04.05.2020. (а.с. 66-68)

Частинами 4, 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Судом встановлено, що з відповідача ОСОБА_1 рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 28.02.2020 у справі №589/3313/17, на користь ТОВ «Порше Мобіліті» стягнуто заборгованість за Договором-1, в розмірі 407591,06 гривень.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2020 ухвалене у справі №589/3313/17 відповідачем не виконується. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем борг за кредитним договором не сплачений. (а.с. 66-68)

З наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, суд погоджується.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог Договору-1 відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту, а тому як міра відповідальності за невиконання договірних зобов`язань та з метою захисту майнових прав та інтересу позивача, та беручи до уваги, що відповідач відзив та будь-яких заперечень на позовну заяву суду не надав, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі, та з відповідача підлягає до стягнення:

- 28794 грн 47 коп. - 3 відсотків річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з дострокового повернення суми кредиту у розмірі 341122 грн 46 коп. за Договором-1;

- 71976 грн 83 коп. - інфляційного збільшення суми заборгованості за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з дострокового повернення суми кредиту у розмірі 341122 грн 46 коп. за Договором-1;

- 2702 грн 42 коп. - 3 відсотків річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати чергових платежів у розмірі 32015 грн 07 коп. за Договором-1;

- 6755 грн 18 коп. - інфляційного збільшення суми заборгованості за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати чергових платежів у розмірі 32015 грн 07 коп. за Договором-1;

Щодо витрат на правову допомогу суд вважає зазначити наступне.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на вищевикладене та беручі до уваги, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу доданий до позовної заяви лише Договір про надання юридичних послуг від 10 квітня 2018 року та Ордер серія КВ №402527. Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку позивачем суду не надано, суд вважає, що в цій частині позову позивачу ТОВ «Порше Мобіліті» від імені та в інтересах якого діє адвокат Іванюк Віктор Ігорович, слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

ТОВ «Порше Мобіліті» сплачено судовий збір в сумі 2102 грн 00 коп. (платіжне доручення № від 08 травня 2020 року).

З врахуванням вищезазначеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2102 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 549, 610-612, 623, 625 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258,259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», від імені та в інтересах якого діє адвокат Іванюк Віктор Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження юридичної особи - 02152, місто Київ, вулиця Павла Тичини, будинок 1В, ) суму у розмірі 110228 (сто десять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження юридичної особи - 02152, місто Київ, вулиця Павла Тичини, будинок 1В, ) суму судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша