СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/502/21
Провадження № 2/306/411/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Уліганинця П.І

за участю секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Полянська сільська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що його батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , де останній до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав разом з позивачем та братом позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Свалявського районного суду від 09.10.2018 року (справа №306/1277/18) за ОСОБА_1 визнано право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . Однак, постановою Закарпатського апеляційного суду від 04.02.2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , задоволено, рішення Свалявського районного суду від 09.10.2018 року скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_7 до Полянської територіальної громади відмовлено. Зазначає, що у спірному будинку зареєстрована відповідачка - ОСОБА_4 разом зі своєю родиною. Позивач вважає, що він як спадкоємець першої черги прийняв спадщину за батьком, так як після смерті останнього фактично вступив в управління житловим будинком, тому просить суд встановити факт родинних відносин між ним та померлим ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, у якому заперечила проти вимоги щодо визнання права власності на спірний будинок за позивачем у порядку спадкування. Вважає, що позивач, у встановленому Законом порядку, не вчинив жодних дій на прийняття спадщини. Зазначила, що позивач був виписаний з спірного будинку у 1998 році та переїхав на постійне місце проживання до Полтавської області, а тому, на її думку, правові підстави щодо задоволення позову відсутні.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали та наполягали на її задоволенні. При цьому, представник позивача пояснив, що позивач безпосередньо перед смертю спадкодавця, який є його батьком, проживав разом з ним і згадана обставина, відповідно до вимог чинного, на час спірних правовідносин, законодавства слугує достатньою підставою для визнання ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не заперечила, однак, щодо задоволення вимоги про визнання за позивачем права власності на спірний будинок в порядку спадкування заперечила з підстав, викладених у поданому відзиві.

Представник Полянської сільської ради у судове засідання не з`явився, від такого надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради (а.с. 182).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 факт проживання позивача разом з померлим спадкодавцем на час його смерті не підтвердила.

Заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №5 від 05.05.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Як убачається з військового квитка серії НОМЕР_1 , ім`я та по батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться як « ОСОБА_9 » (а.с. 20).

Згідно свідоцтва про народження (виданого повторно) серії НОМЕР_2 від 03.05.2018 року, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_10 (а.с. 21).

Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено факт наявності неточностей в документах, а також оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності та зважаючи, що іншого способу встановлення вищевказаного факту у заявника, крім судового - немає, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту родинних відносин є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Наказом МЮ України №18/5 від 14.06.1994 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути:

- довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; …

- запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області 07.12.1998 року, ОСОБА_1 , з 15.12.1998 року, прописаний в с. Шершнівка, Лубенського району, Полтавської області (а.с. 205).

Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №5 від 05.05.2018 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Тобто, на час відкриття спадщини у АДРЕСА_1 , 01.11.1999 року, позивач був зареєстрований в с. Шершнівка, Лубенського району, Полтавської області і відповідно до норм ст. ст. 525,548,549 ЦК УРСР, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління або володіння спадковим майном не вступив, заяву про прийняття спадщини до ДНК не подав і тим самим виявив небажання прийняти спадщину. Згадане стверджується чинною постановою Закарпатського апеляційного суду від 04.02.2020 року (а.с. 39-41).

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що він безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним і таких не здобуто протягом судового розгляду, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1816, 00 грн. Так як позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 141, 258, 263, 265, 268, 273, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), "Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженою Наказом МЮ України №18/5 від 14.06.1994 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Полянська сільська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 30 листопада 2021 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець