Справа № 638/911/16-ц
Провадження № 6/638/741/21
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

встановив:

Генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить здійснити заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 638/911/16-ц за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилається на те, що Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено рішення від 26.10.2017 року по справі № 638/911/16-ц за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , яким позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490915780 на загальну суму 40447 грн. 61 коп.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №490915780.

21.12.2020 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» було укладено договір факторингу № 1/КІ відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за вищевказаним договором кредиту.

21.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 21-12/20 КІ, відповідно до якого «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №490915780.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло всіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 .

В судове засідання представник заявника не з`явився, прохальна частина позовної заяви містить клопотання про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про доцільність задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 26.10.2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; cтягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 490915780 на загальну суму 40 447 гривень 61 копійки, а також витрати по сплаті судового збору.

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що договором факторингу №1 від 21.06.2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (клієнт) відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору, зокрема ОСОБА_1 (порядковий номер 1958) за договором від 21.04.2014 року. При цьому на ТОВ «Кредитні ініціативи» було покладено обов`язок сповістити боржників про укладення договору та відступлення прав на користь фактора шляхом відправлення повідомлень, що підтверджується доданою копією списку відправлень, у тому числі і на адресу ОСОБА_1 .

При цьому за договором про факторингу № 1/КІ 21.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» набуло право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатк №1-1 до Договору, до переліку якого входить і боржник по вищевказаній справі.

Договором факторингу про відступлення прав вимоги №21-12/20 від 21.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» відступив новому кредитору Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належне йому право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься у Додатку №1-1 до Договору та включає суму заборгованості за основою сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить первісному кредитору.

При цьому матеріали справи містять докази направлення повідомлень новим кредитором боржникам про те, що відбулась заміна кредитора внаслідок відступлення прав вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 статті 442 ЦПК передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи справу, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13, згідно якої, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст.378 ЦПК, ст.8 Закону № 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі 10/56-08 від 16.05.2018 року, якщо заявник вернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження у даній справі, це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, оскільки судами не було встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі, а також тому, що у протилежному випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договорами про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Відтак заміна сторони правонаступником може відбуватись як при відкритому виконавчого провадження, так і при відсутності виконавчого провадження, на будь-якій стадії процесу.

У суду відсутні відомості щодо наявності виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому беручи до уваги, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за договором кредиту №490915780, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514 ЦК України, керуючись ст.442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну позивача (стягувача) - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача акціонерне товариство «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) щодо виконання рішення у справі № 638/911/16-ц за позовом АТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №490915780 від 21.05.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя