ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року

м.Суми

Справа №583/3612/20

Номер провадження 22-ц/816/1084/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач Охтирська міська рада Сумської області,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Охтирської міської ради Сумської області

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2021 року про відмову у забезпеченні позову, у складі судді Ільченко В.М., постановлену у м. Охтирка,

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2020 року Охтирська міська рада Сумської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів, а саме: орендної плати у сумі 91116,73 грн за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га, без оформлення договору оренди.

З метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, Охтирська міська рада Сумської області у заяві від 11 травня 2021 року просила забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га;

- заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- заборони відповідачам та іншим особам вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення цієї земельної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Вказано, що у разі можливого поділу відповідачами або іншими особами спірної земельної ділянки, кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га або об`єднання її з іншими земельними ділянками, державна реєстрація вказаної земельної ділянки, відповідно до п. 1 ч. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051, буде скасована відповідним Державним кадастровим реєстратором. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора, відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи, і в подальшому, відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Охтирської міської ради Сумської області у справі за позовом Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів.

В апеляційній скарзі Охтирська міська рада Сумської області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд формально підійшов до оцінки спірних правовідносин, позбавив позивача можливості ефективного захисту порушених прав Охтирської міської ради Сумської області. Доводить достатню обґрунтованість позивачем необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачами не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та заборони вчиняти щодо цієї земельної ділянки будь-які правочини та реєстраційні дії мотивована тим, що позивачем заявлено вид забезпечення позову неспівмірний із заявленими позовними вимогами, та не надано доказів, що невжиття зазначених в заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам Закону.

Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред`явлено позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за землю.

У той же час, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га, на якій розміщені належні відповідачам об`єкти нерухомості, перебуває у власності територіальної громади м. Охтирка.

В силу положень ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Тому заявляючи про забезпечення позову у справі, де предметом спору є вимога про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за землю, шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони вчиняти будь-які правочини і реєстраційні дії щодо цієї земельної дільники, яка йому ж і належить, позивач обрав неспівмірний вид забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява позивача є передчасною, не містить жодного обґрунтування підстав обмеження його ж, як власника, у праві вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, а саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість виконання у майбутньому судового рішення про стягнення орендної плати без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Охтирської міської ради Сумської області залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2021 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина

С.С. Ткачук