КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3440/18
Провадження № 4-с/488/12/21
УХВАЛА
Іменем України

19.10.2021 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.
за участю секретаря судового засідання Маснюк М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, де заінтересованими особами є старший державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паралєва Світлана Сергіївна та ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 р. скаржник ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд м.Миколаєві з скаргою на дії старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Корабельний ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса)) Паралєвої С.С., в якій просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Паралєвої С.С. у виконавчому провадженні № 58227089 від 30.01.2019 з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/1652/18 (488/3440/18), виданого 22.12.2018 Корабельним районним судом міста Миколаєва, щодо визначення суми заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 49091,00 грн. та зобов`язати державного виконавця виконати перерахунок зі сплати аліментів ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства. Також просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 58227089 від 30.01.2019, що полягає у неприйнятті 15.02.2021 постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 - VIII «Про виконавче провадження», та зобов`язати вчинити дії по закінченню зазначеного виконавчого провадження; визнати неправомірними та зобов`язати державного виконавця скасувати постанови (від 17.11.2020 р., «Про арешт боржника»; «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України»; «Про тимчасове обмеження щодо керування транспортними засобами»; «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання»; «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», винесені державним виконавцем у виконавчому провадженні № 58227089 від 30.01.2019.
В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що 30.01.2019 р. державним виконавцем Паралєвою С.С. було відкрите виконавче провадження «ВП № 58227089» за виконавчим листом № 2/488/1652/18 (488/3440/18), виданим 22.12.2018 Корабельним районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ознайомившись 10.02.2021 року з матеріалами виконавчого провадження № 58227089 від 30.01.2018», ним були виявлені порушення державним виконавцем законодавства щодо розрахунку розміру аліментів, які підлягають сплаті на користь стягувача. Розмір аліментів, визначений державним виконавцем, є необґрунтованим, так як виконаний з порушенням закону. Суми нарахувань, визначені державним виконавцем, значно перевищують суми аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 .
Зазначив, що в розрахунках державного виконавця, які дуже відрізняються від тих, які сплачувалися ним особисто через банківські установи з отриманих доходів (заробітної плати) в розмірі визначеної рішенням суду 1/3 частини, що підтверджено наданими ним державному виконавцю довідками та квитанціями про перерахунок коштів. З незрозумілих причин державним виконавцем розмір аліментів було збільшено без будь-яких пояснень.
Вказав, що ним у березні 2019 року було перераховано аліменти в сумі 25000,00 грн. проте, в розрахунку, який виконаний державним виконавцем Паралєвою С.В. зазначена інша сума - 24812.00 грн. та пояснень з приводу цього він не отримав.
11.05.2019 року ним був здійснений третій платіж, який становив 4500,00 грн., без урахування комісії, яка сплачувалася окремо. Дана сума співпадає з розрахунком державного виконавця, проте ОСОБА_1 не може погодитися з сумами, які нараховані виконавцем в розумінні 1/3 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до розрахункових листів з серпня 2018 року по лютий 2020 р. його дохід становив - 19 6776,32 грн. З вказаної суми при розрахунку розміру аліментів, які підлягали сплаті, повинна бути відрахована надана йому матеріальна допомога та компенсація працівнику витрат у зв`язку з відрядженням, проте такі дії виконавцем проведені не були.
10.02.2020 року ним була припинена робота, пов`язана з займанням посад в органах виконавчої влади, після чого він був поставлений на облік Центру зайнятості в Корабельному районі.
Відповідно до довідки Миколаївського міського центру зайнятості щодо отриманих доходів за час перебування на обліку в Корабельному центрі зайнятості, йому були нараховані кошти у розмірі 36 463,67 грн., з яких Корабельним центром зайнятості було перераховано аліментів на загальну суму 8 894,75 грн. Дана сума в розмірі 8 894,75 грн. є підтвердженою однак, державний виконавець в своїх розрахунках зазначив зовсім іншу суму - всього 6 732,00 грн., чим порушив його права як платника аліментів.
3 01.07.2020 року він був знятий з обліку в Корабельному центрі зайнятості та з серпня 2020 року по листопад 2020 року був безробітним.
Однак, в період з 19.09.2020 р. по 26.09.2020 р. він був направлений для проходження навчальних зборів до військової частини та отримав за цей період дохід в розмірі 96,00 грн. Проте, ці обставини також не були враховані державним виконавцем Паралєвою С.С., так як за цей період нею незаконно були нараховані аліменти, виходячи з середньомісячного заробітку по області.
Також вказав, що державним виконавцем Паралєвою С.С. щодо нього, як платника аліментів, були винесені постанови: про арешт коштів; про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, копії яких не були йому надіслані, як того вимагає ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Про них скаржнику стало відомо лише 10.02.2021 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 58227089.
ОСОБА_1 також зазначив, що в порушення вимог Закону державний виконавець Паралєва С.С., маючи достовірні відомості про скасування постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.09.2020 року заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.12.2018 року, про що своєю заявою від 03.11.2020 року повідомила державного виконавця стягував ОСОБА_2 , не винесла постанови про закінчення виконавчого провадження.
Посилаючись на вказані обставини та неможливість вирішення питання у досудовому порядку, він був змушений звернутися в суд з даною скаргою.
06.10.2021 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про залишення без розгляду в частині вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця у неприйнятті 15.02.2021 постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання державного виконавця скасувати постанови від 17.11.2020 р. «Про арешт коштів боржника»; «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України»; «Про тимчасове обмеження щодо керування транспортними засобами»; «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання»; «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії» у виконавчому провадженні № 58227089 від 30.01.2019.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Скаржник та його представник адвокат Лисенко В.С. надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, просили задовольнити скаргу в частині вимог про визнання дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 58227089 щодо суми заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 49091,00 грн. та зобов`язати виконати перерахунок.
Представник заінтересованої особи Корабельний ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення на підставі наявних доказів.
Також надали суду відзив, в якому вважали скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що ОСОБА_1 був неодноразово ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та на особистому прийомі у державного виконавця надав довідку про доходи, з якої неможливо було встановити перебування останнього у відрядженні та отримання матеріальної допомоги. Згідно звітів бухгалтерії підприємства про здійснені відрахування з заробітної плати ОСОБА_1 також неможливо було встановити перебування боржника у відряджені та отримання матеріальної допомоги.
Всі кошти, які надходили на депозитний рахунок відділу від ОСОБА_1 були перераховані державним виконавцем на рахунок стягувача ОСОБА_2 були враховані державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам.
Будь-яких відомостей про проходження ОСОБА_1 навчальних зборів у військовій частині та отримання ним доходів у такий період державному виконавцю надано не було.
У зв`язку з тим, що заборгованість по аліментам складала 24 103,34 грн., державним виконавцем були винесені оскаржувані боржником постанови.
18.02.2021 року на підстав заяви боржника та з врахуванням рішення Миколаївського апеляційного суду від 24.09.2020 р. про скасування рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2018 р. по справі 488/3440/18, державним виконавцем були винесені постанови про скасування встановлених боржникові обмежень та закінчення виконавчого провадження.
Зазначив, що державним виконавцем Паралєвою С.С. всі дії у виконавчому провадженні № 58227089 були вчинені відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження.
Заінтересована особа ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні скарги просила відмовити.
З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу ОСОБА_1 за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом було встановлене наступне.
Положеннями статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вони вважають, що таким рішенням, дією або бездіяльністю порушено їх права чи свободи.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2019 р. державним виконавцем Корабельного ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) Паралєвою С.С. було відкрито виконавче провадження № 58227089) з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/1652/18 (488/3440/18), виданого 22.12.2018 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Згідно з наданою скаржником копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 року складає 49091,00 грн.
20.06.2019 р., 05.07.2019 р. та 26.05.2020 р. державним виконавцем Паралєвою С.С. були винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 і направлені до бухгалтерії підприємств та установ, в яких останній отримував дохід, для подальшого здійснення відрахувань.
Постановою державного виконавця Паралєвої С.С. від 17.11.2020 р. був накладений арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, належних боржник ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 24103,34 грн.
В той же день, 17.11.2020 р., державним виконавцем Паралєвою С.С. були винесені постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальний снарядами несмертельної дії.
Названі постанови були скасовані державним виконавцем 18.02.2021 р. у зв`язку з тим, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.09.2020 р. було скасоване рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2018 р., згідно з яким з ОСОБА_1 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_2 у даному виконавчому провадженні.
Також постановою державного виконавця від 18.02.2021 виконавче провадження № 58227089 з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/1652/18 (488/3440/18), виданого 22.12.2018 р., про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ⅓ частки від його заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було закінчено у зв`язку з скасуванням рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий документ (п. 5 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження").
Що стосується посилань ОСОБА_1 у своїй скарзі на те, що державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам за період з серпня 2018 р. по лютий 2020 р. не вираховані суми відряджень та матеріальної допомоги, що належали ОСОБА_1 , внаслідок чого був неправильно визначений фактичний дохід боржника з якого належало проводити стягнення, суд вважає за необхідне зазначити, що у довідках про доходи за оспорюваний період, а саме довідка про доходи № 5968/10.1-37/2811 від 30.05.2019 та довідка про доходи № 15853/10.1-37/6723 від 27.12.2019 р., не міститься жодної інформації про утриманні податки та інші обов`язкові платежі, а також нараховані скаржнику суми відряджень та матеріальної допомоги (а.с. 57-58). У названих документах міститься лише загальна інформація про нараховану заробітну плату, вказану в натуральній формі.
Щодо наданих ОСОБА_1 ксерокопій розрахункових листів за певні місяці, як доказ того, що останньому виплачувалася матеріальна допомога і кошти на відрядження та які мають бути враховані державним виконавцем як кошти, з яких не підлягають стягненню аліменти, суд зазначає, що за час розгляду справи суду не були надані достовірні докази того, що відомості про нараховану ОСОБА_1 матеріальну допомогу та компенсаційні витрати на відрядження були надані державному виконавцю для врахування їх під час здійснення розрахунку заборгованості по аліментам.
Тому, суд позбавлений можливості зробити висновки щодо визнання дій державного виконавця в цій частині неправомірними.
Під час вивчення матеріалів справи за скаргою ОСОБА_1 судом також були встановлені невідповідності суми заборгованості, вказані у розрахунку боргу по аліментам станом на 01.02.2021 р. з сумами заборгованості по вказаним платежам, зазначеним державним виконавцем у постанові про звернення стягнення на заробітну плату боржника, а також з сумами боргу, вказаними бухгалтерією установ, якими проводилися відповідні стягнення, під час надання державному виконавцю звітів про здійснені відрахування та виплати, що належали ОСОБА_1 .
Так, наприклад, в постанові державного виконавця Паралєвої С.С. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.07.2019 р. державний виконавець надає розпорядження бухгалтеру Головного територіального управління юстиції у Черкаській області здійснювати відрахування аліментів з виплат, що належать ОСОБА_1 , зазначивши при цьому, що борг станом на 01.05.2019 р. становить 2452,60 грн. Проте, у наданому суду розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 р. зазначає, що сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження та сукупний розмір заборгованості на цю ж дату, тобто 01.05.2019 р., складає 14 904,00 грн., що не відповідає сумі боргу, зазначеній у постанові виконавця про звернення стягнення на заробітну плату від 05.07.2019 р.
Також судом встановлена невідповідність суми боргу, зазначеного бухгалтерією Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у звіті про здійснені відрахувань з ОСОБА_1 , за відомостями якого борг по аліментам станом на 01.08.2019 р. становить 7305,71 грн. Проте, у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 р. державний виконавець ОСОБА_4 зазначає, що борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів у вказаний період становить навпаки 19 915,00 грн.
Крім того, у звіті про здійснені відрахування з ОСОБА_1 . Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області зазначає, що борг зі сплати аліментів, що належить до виплати ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 р. складає 2009,85 грн., проте у розрахунку державного виконавця, розрахованому на 01.02.2021 р., останній зазначає, що сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на 01.12.2019 р. складає 14 701,00 грн.
Аналізуючи вказані обставини, вбачається, що при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_1 , зробленим станом на 01.02.2021 р., державним виконавцем Паралєвою С.С. не враховані кошти, що були стягнуті бухгалтерією установи з заробітної плати ОСОБА_1 на підставі постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
За такого, дії державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) Паралєвої С.С. щодо визначення суми заборгованості зі сплаті аліментів станом на 01.02.2021 р. в розмірі 49091,00 грн. є неправомірними.
Проте, суд позбавлений можливості зобов`язати державного виконавця Паралєву С.С. здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, що належать до стягнення з ОСОБА_1 , через те, що виконавче провадження № 58227089, в межах якого був здійснений оспорюваний розрахунок, було закінчене 18.02.2021 р. на підставі п. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження"(скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ).
Стосовно інших вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця у неприйнятті 15.02.2021 р. постанови про закінчення виконавчого провадження за п. 5 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" та скасування постанов від 17.11.2020 р., ОСОБА_1 через канцелярію суду була надана заява про залишення скарги з названих питань без розгляду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Враховуючи те, що розділом VI ЦПК України не передбачено залишення скарги без розгляду, а відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
З врахуванням тієї обставини, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України), а також тієї обставини, що звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця є правом сторони, суд вважає за можливе застосувати положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а саме суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, в разі якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 257, 353, 354, 355, 447 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, де заінтересованими особами є старший державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паралєва Світлана Сергіївна та ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паралєвої Світлани Сергіївни у виконавчому провадженні № 58227089 щодо розрахунку суми заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2/488/1652/18 (488/3440/18) станом на 01.02.2021 р. в розмірі 49091,00 грн.
У задоволенні вимог щодо зобов`язання державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паралєвої Світлани Сергіївни здійснити перерахунок зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.02.2021 р. у виконавчому провадженні № 58227089 відмовити.
Заяву ОСОБА_1 про залишення скарги без розгляду в частині вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Паралєвої С.С. у виконавчому провадженні № 58227089 у неприйнятті 15.02.2021 р. постанови про закінчення виконавчого провадження, а також зобов`язання скасувати постанови від 17.11.2020 р. - задовольнити.
Скаргу ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Паралєвої С.С. у виконавчому провадженні № 58227089 у неприйнятті 15.02.2021 р. постанови про закінчення виконавчого провадження, а також щодо зобов`язання скасування постанов від 17.11.2020 р. про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальний снарядами несмертельної дії - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Суддя: Я. А. Чернявська