Справа № 574/560/21
Провадження № 2/574/320/2021
29 листопада 2021 року м. Буринь
Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Гука Т.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Буринського районного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Позов мотивує тим, що 05.03.2005 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано Буринським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №13. За час проживання у шлюбі у них народилось двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, на протязі останнього року подружнє життя з відповідачем не складається, шлюб фактично носить формальний характер, з лютого 2021 року вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.
Також, зазначає, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та працює, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просить розірвати укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб, який зареєстрований Буринським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №13, свідоцтво про шлюб (видне повторно) серія НОМЕР_1 від 17.08.2021 року, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_1 ", стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також стягнути сплачену нею суму судового збору.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 01.10.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 був двічі належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про відкладення судового засідання не подавав.
З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.03.2005 року Буринським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".
Згідно копії свідоцтва про народження (виданого повторно) серії НОМЕР_2 сторони від вказаного шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Також, сторони від вказаного шлюбу мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.9).
За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України).
Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, позивачка бажає розлучитися та заперечує проти надання строку для примирення.
З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим.
Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзив на позовну заяву не подав, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам.
Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частиною 8 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
З врахуванням позиції позивачки, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з відповідачем.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України).
Таким чином, відповідач, будучи батьком неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зобов`язаний утримувати останніх до досягнення ними повноліття. Проживання відповідача окремо від синів не звільняє його від виконання вказаного обов`язку.
При цьому доказів своєї непрацездатності або будь-яких інших доказів неможливості сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі відповідачем не надано.
Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подачу позовної заяви у даній справі підлягав сплаті судовий збір в сумі 908 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та в сумі 908 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, а всього в сумі 1816 грн.
Однак, при подачі позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір лише в розмірі 908 грн., оскільки остання звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.1 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, в сумі 908 грн., а також на користь держави - судовий збір в розмірі 908 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.
Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, 114, 115, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.03.2005 року Буринським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №13.
Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище " ОСОБА_1 ".
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 29.11.2021 року.
Суддя: Т.Р. Гук