Справа № 310/8244/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря судового засідання Бевз О.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.03.2018р., що підтверджується копією цього свідоцтва та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач є племінником позивача. У вказаному будинку відповідач не проживає з 2020 року, комунальні платежі не сплачує, особистих речей відповідача в будинку немає. Наявність реєстрації відповідача в будинку створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Оскільки відповідач більше року без поважних причин в будинку не проживає, посилаючись на ст.405 ЦК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2018 року, виданого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., реєстровий №288 (а.с.6).

Право власності ОСОБА_1 на вказаний будинок було зареєстровано 12.03.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 13.09.2021 року (а.с.26) місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації відповідача у вказаному будинку також підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Бердянська про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.08.2021р. №741 (а.с.17).

Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку з 2020 року.

Згідно з довідкою №23 від 23.08.2021р., виданої головою вуличного комітету №23, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 1949 року народження; ОСОБА_2 2000 року народження, який з 2020 року не проживає (а.с.19).

З наданої відповідачем нотаріально посвідченої заяви від29.10.2021 року встановлено, що місце перебування відповідача зареєстровано в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦКУкраїни власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин в будинку не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачкою щодо користування житлом судом не встановлено.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку.

Відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст. 12,13, 19, 81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. П. Прінь