Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ковальчук Т.А.

з участю секретаря Нестер К.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу),

ВСТАНОВИВ:

У серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 29.01.2002 року по 27.06.2012 року з відповідачем перебували у шлюбі. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2012 року шлюб було розірвано. Від шлюбу є дитина син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх син є інвалідом ІІ групи, непрацездатним та відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 року він визнаний недієздатним та позивача призначено його опікуном, через, що син потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги їй та сину не надає, хоча має можливість оскільки має постійну роботу, іншим особам аліменти не сплачує. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано та після розірвання шлюбу ОСОБА_4 повернуто прізвище ОСОБА_2 (а.с. 9).

Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний недієздатним та йому призначено опікуна його матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10-11).

Згідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 04.05.2020 року серії 12 ААБ № 603114 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці (а.с. 8).

Відповідно до довідки про склад сім?ї ОСОБА_1 має такий склад сім?ї: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чоловік ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву та докази, які свідчать про доходи та його майновий стан, та доказів неможливості сплати аліментів в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) суду не надав.

Позивачкою доведено, що ОСОБА_3 є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, він за станом здоров`я є інвалідом ІІ групи, непрацездатним та потребує матеріальної допомоги.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивача, є інвалідом ІІ групи, непрацездатний, відповідач як батько також зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини нарівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 18 серпня 2021 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст. 179, 180, 181, 182, 186, 191, 198, 200 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Магдалинівським РОУМВС України 06.07.1998 року (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Магдалинівським РСГУДМС України 24.09.2012 року (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання повнолітнього непрацездатного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто з 18.08.2021 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Магдалинівським РОУМВС України 06.07.1998 року (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ковальчук Т.А.