Дата документу 16.08.2021
Справа № 334/5553/21
Провадження № 2/334/3463/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Юрій Володимирович, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання припиненим договору іпотеки, визначення недійсним договору про відступлення прав вимоги, скасування державної реєстрації.

12.08.2021 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заборонити відчуження об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», забороннити у позасудовому порядку ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 , вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків, вхідних дверей у житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд враховує, що позивачем заявлені вимоги про визнання іпотечного договору від 27.09.2007 року припиненим, скасування державної реєстрації договору іпотеки, визнання договору відступлення прав вимоги від 12.05.2020 року недійсним, скасування державної реєстрації договору про відступлення прав вимоги. ОСОБА_1 не вказала, яким чином зазначені у заяві обставини перешкоджатимуть або зроблять неможливим виконання рішення суду, у разі його задоволення, оскільки заявлені позовні вимоги жодним чином не пов`язані з переходом права власності на спірний житловий будинок, а заборона у позасудовому порядку вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 зі спірного будинку взагалі немає відношення до предмету позову.

Щодо позовної вимоги, яка заявлена в уточненій позовній заяві від 12.08.2021 року, про визнання недійсним правочину щодо переходу до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права власності на спірний житловий будинок, то суд зауважує, що який саме правочин мається на увазі, коли та між ким він був укладений не відомо. За вказаних обставин не можливо встановити, який правочин позивач просить визнати недійсним, тому відповідно суд позбавлений можливості оцінити чи може невжиття заходів забезпечення позову ускладнити чи унеможливити майбутнє виконання рішення суду, чи вказаний захід спірвмірним заявленим вимогам.

При цьому суд зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову не повинно непропорційним чином порушувати права інших учасників процесу та приводити до необґрунтованого обмеження їх прав, свобод та законних інтересів.

Оскільки ОСОБА_1 не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та на підставі вищенаведеного, проаналізувавши у сукупності матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Філіпова І. М.