УХВАЛА

20 серпня 2021 року м. Мукачево Справа №303/3445/14-ц

6/303/271/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Кость В.В.

секретар судового засідання - Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево заяву акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 303/3445/14-ц виданого 27.01.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 883520,36 гривень та 1820,36 гривень судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Представник акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із вищевказаною заявою, вимоги за якою обґрунтовуються тим, що за наслідками укладання договору факторингу від 29 квітня 2021 року №НІ/11/2-Ф акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» набуло статусу нового кредитора та отримало в повному обсязі право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В зв`язку з наведеним, заявник просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні.

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Поряд з цим, у відповідності з приписами абзацу другого частини третьої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, а також цивільної справи №303/3445/14-ц, суд констатує наступне.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

На підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2010 року (а.с. 51-52) присуджено до стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 883520,36 грн та 1820 грн судового збору.

Ухвалою суду від 17 червня 2014 року (а.с. 64) вказане заочне рішення від 24 листопада 2010 року скасовано.

Відповідно до ухвали суду від 18 грудня 2014 року (а.с. 76) позовну заяву публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Із вищевказаними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» у повній мірі кореспондуються і приписи частин першої та другої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Верховний Суд України, висловлюючи свою правову позицію у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13) зазначив, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,ст. 378 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони чи третьої особи у спірних правовідносинах (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16 зазначила, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником, за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Враховуючи вищенаведене, заміна сторони виконавчого провадження можлива на стадії виконання рішення суду, яке набуло законної сили.

Фактичний аналіз змісту заяви свідчить про те, що Товариство просить замінити сторону виконавчого провадження.

По відношенню до вказаного, суд зазначає наступне.

Виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження.

Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року)».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Таким чином, враховуючи викладене, відсутність рішення суду, що набуло законної сили та в межах якого можливе примусове виконання (заочне рішення від 24 листопада 2010 року скасовано, а позовні вимоги первісного кредитора залишені без розгляду), заміна сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

В такому випадку особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій цивільного процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах.

На підставі наведеного, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 129, 1291 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 18, 259, 260, 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Кость