УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

1 вересня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги (спожиту електричну енергію),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги (спожиту електричну енергію).

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Так, в порядку частини 7 статті 165 ЦПК України судом отримано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, згідно з якою інформація про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 за адресою зазначеною у заяві про видачу судового наказу в м. Києві та у Київській області відсутня.

Частиною дев`ятою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, суд звертає увагу, що за приписами пункту третього частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом із тим, до заяви про видачу судового наказу додано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, та який не підписаний споживачем (боржником).

Згідно з п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» з метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: … фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Аналіз даної норми свідчить про те, що фактом приєднання споживача до вказаного договору є саме вчинення декількох дій (надання письмової заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника та/або факт споживання електричної енергії), а не лише одної дії - факту споживання електричної енергії, як про це вказує заявник у заяві про видачу наказу. Крім того, конструкція даної норми свідчить про те, що надання підписаної заяви про приєднання є обов`язковою умовою для укладання цього договору, у той час як для оплати рахунку та факту споживання електроенергії наявна альтернатива (та/або).

Також, як передбачено пп. 3.2.1 п. 3.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору.

Підсумовуючи викладене, доходжу висновку, що стягувачем не додано до судового наказу копії заяви-приєднання споживача (боржника) до умов договору, що свідчить про відсутність відповідного договору між сторонами та, як наслідок, недотримання стягувачем вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

При цьому, судом не може бути враховано твердження стягувача у заяві про видачу судового наказу про укладання договору між ним та боржником шляхом фактичного споживання електричної енергії, оскільки вимога п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачає надання саме копії письмового (електронного) договору.

За таких обставин, доходжу висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-166, 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги (спожиту електричну енергію).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Усатова