Справа № 368/549/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Лєвшин Н.О.

з участю представника стягувача адвоката Орла О.Ю.

стягувача ОСОБА_1

та заявника (боржника) ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Кагарлику Київської області заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_1 ,боржник ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

заявник (боржник) просить суд скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 30 червня 2021 року, що був виданий за заявою ОСОБА_1 про стягнення з нього на її утримання аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу, обґрунтовуючи наступним.

18 липня 2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області було видано судовий наказ у справі № 368/549/21, відповідно до якого з нього на користь стягувача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 22.06.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою з розділу V цього Кодексу.

Таким чином, наразі єдиним способом перегляду судового наказу про стягнення аліментів є його перегляд за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст.423 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами.

Такими обставинами вказаної статті, у тому числі, визнаються істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 3 5, 7 своєї Постанови "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" №4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Так, звертаючись із заявою про видачу судового наказу, стягувач зазначила, що їхні спільні діти постійно проживають та знаходяться на повному утриманні стягувача, а він в утриманні дітей участі не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає.

Натомість, вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки їхні діти проживають, як у нього так і у стягувача, що також підтверджується Актом депутата Кагарлицької міської ради VIII скликання ОСОБА_5 .

Стягувач працює в ДУ "Кагарлицька виправна колонія (115)", де заступає в добові наряди. Проте в своїй заяві остання цей факт замовчує та не повідомляє суду, що в цей період діти проживають з ним та перебувають на його утриманні.

Зазначені вище обставини мають велике значення для вирішення вказаного спору, адже відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживав дитина.

Враховуючи, що наразі діти проживають як з ним, так із стягувачем, тому наразі передчасно робити висновки, що діти проживають разом із стягувачем та стягувати з нього аліменти на їх утримання, адже вони також проживають разом з ним та перебувають на його утриманні.

Стягувач ОСОБА_1 та її представник адвокат Орел О.Ю. заперечували проти задоволення заяви боржника, оскільки підстав для цього відсутні. Так в дійсності діти іноді перебувають у свого батька, але в основному дітьми займається його мати. За весь період окремого проживання її колишній чоловік надав на утримання дітей приблизно 2500,00 грн. Те, що він обіцяє, він не виконує і під час перебування дітей у нього він лише витрачає на смаколики, а глобальних покупок ним не робилося.

Суд, вислухавши заявника (боржника), заявника (стягувача) та її представника, дослідивши матеріали заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені боржником підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, суд дійшов таких висновків.

21 червня 2021 року до Кагарлицького районного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, боржник ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

Частиною третьою статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Статтями 170, 171 ЦПК України визначено підстави для скасування судового наказу за заявою боржника та регламентовано порядок розгляду таких заяв.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статі 161 цього Кодексу (ч.1 ст.170 ЦПК України).

За змістом положень ч.7 та ч.8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Судовий наказ, що відповідно до ст.ст.160 ч.1, 258 ч.1 п.4 ЦПК України є особливою формою судового рішення, яким закінчено по суті розгляд справи в порядку наказаного провадження, підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України закріплено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом вказаних норм нововиявленими обставинами є правові факти, які мають наступні ознаки: вони мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи; вони не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто, такі що виникли чи змінилися після постановлення рішення, а також обставини, які могли бути встановлені в ході розгляду справи.

Аналізуючи наведені норми законодавства у їх сукупності, необхідно дійти висновку про те, що цивільне процесуальне законодавство містить у відповідній главі процесуального кодексу «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» положення, які окремо регламентують та прямо передбачають право на оскарження судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлюючи, що таке судове рішення (рішення, ухвала, постанова) може бути переглянуте на загальних підставах.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»). Однак застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства), § 57; Fayed v. the United Kingdom (Файєд проти Сполученого Королівства), § 65; Markovic and Others v. Italy (Марковіч та інші проти Італії) [ВП], § 99).

Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 3 та 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно роз`яснень, які викладені в пунктах 5, 6 та 7 Постанови, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст.10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Тобто, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, яке переглядається.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на важливості дотримання принципу правової визначеності під час розгляду судами заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

За змістом положень ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Стягувач ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 зареєстровані і постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а боржник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник посилається на наявність нововиявлених обставин, передбачених п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, якими на думку боржника є те, що, актом обстеження від 21.07.2021, зроблене депутатом Кагарлицької міської ради Драпіковським В.А. про те, що ним виявлено що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частково проживають з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та такі обставини не були предметом дослідження судом при видачі судового наказу, що не було та не могло бути відомо суду на час постановлення судового наказу та вплинуло на результат розгляду заяви про видачу судового наказу.

Однак, вищевказаний доказ, відповідно до вимог ст. ст.. 80, 81 ЦПК України, на думку суду, не є достатнім доказом на підтвердження того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як частково, так і на момент видачі судового наказу про стягнення аліментів проживали разом з батьком ОСОБА_2 , а тому на думку суду мати дітей ОСОБА_1 на законних підставах звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Обставини, на які посилається боржника у заяві про перегляд вищевказаного наказу можуть мати суттєве значення для вирішення судом саме вимог про зменшення розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом від 30.06.2021 р.

Таке право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів передбачено ч.7 ст.170 ЦПК України.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що правові підстави для скасування вищевказаного наказу в порядку перегляду за нововиявленими обставинами відсутні.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 423-429 Цивільного процесуального кодексу України, п.п. 2, 13, 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_1 ,боржник ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Кагарлицького районного суду Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 18.08.2021 р.

Суддя І.І. Шевченко