Справа № 2-7842/10
Провадження № 4-с/638/166/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зацікавлена особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням суду стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 ОСОБА_3 померла. Рішенням суду його позбавлено батьківських прав, опікуном дитини призначено ОСОБА_2 . Ухвалою суду замінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . Начальником Зміївського районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. У подальшому державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . Про скасування постанови та про заміну сторони виконавчого провадження він повідомлений не був. Заміна стягувач ає незаконною, а виконавче провадження підлягає закриттю. ОСОБА_1 вказує, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Заборгованість з аліментів була нарахована у зв`язку з тим, що рішенням суду його позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 , призначено ОСОБА_2 опікуном. Однак постановою Верховного Суду від 11.03.2020 рішення в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських- прав скасоване, таким чином ОСОБА_1 є батьком дитини. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить зобов`язати Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області закрити виконавчі провадження №43770871 за виконавчим листом №2-7842, виданим 20.07.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова та виконавче провадження №57946063 про стягнення аліментів. Зобов`язати зняти арешт з усього майна та виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Представник Зміївського районного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістила.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 450 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2010 і до повноліття дитини.

20.07.2010 ОСОБА_3 отримала виконавчі листи на виконання рішення суду та пред`явила їх до виконання до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.10.2017, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2018 позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 . Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4 . Призначено опікуном малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

Постановою старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від 26.09.2018 закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_3

17.07.2019 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Ухвала набрала законної сили 02.08.2019.

У зв`язку з заміною сторони виконавчого провадження постановою начальника відділу Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від 12.03.2019 скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2018, що видав ОСОБА_6 про примусовому виконанні».

12.08.2019 заступником начальника відділу Зміївського районного відділу державного виконавчої служби замінено стягувача Фоменкову Г.Л. на ОСОБА_2 .

З листа начальника Зміївського ВДВС від 12.11.2019 №16164 вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 17.01.2018 заборгованість зі сплати аліментів за період з 27.04.2010 по 31.12.2017 складає 81316,91 грн, в вересні боржником сплачено 1059 грн.

12.11.2019 заступником начальнику Зміївського ВДВС винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

10.09.2020 листом № 20295 начальника Зміївського ВДВС повідомлено ОСОБА_1 , що будь-яких підстав, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» для закінчення виконавчих проваджень №57946063 та №43770871 немає.

З Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2021 у справі №638/16622/17 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав скасоване та ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Не погоджуючись з діями державного виконавця Фоменков Р.Г. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зазначаючи, що виконавче провадження, яке відкрито на виконання рішень про стягнення аліментів підлягають закінченню, у зв`язку з тим, що його поновлено у батьківських правах відносно дитини, на користь якою стягуються аліменти.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Вирішуючи питання по скарзі в частині виконавчого провадження №43770871 суд виходить з наступного:

Відповідно до пункту першого частини другої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною п`ятою статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 34 вказаного Закону виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;

Згідно до ч.2 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова, яка набрала законної сили, замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У зв`язку з чим державним виконавцем прийнято рішення про скасування документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження».

Приписами ч. 5 ст. 82 визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом враховано, що ухвала суду, якою замінено сторону виконавчого провадження набрала законної сили, ОСОБА_1 оскаржена не була, а отже державним виконавцем рішення щодо скасування документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження» прийнято з дотриманням норм чинного законодавства.

Посилання ОСОБА_1 на те, що заміна стягувача ОСОБА_3 його правонаступником ОСОБА_2 є незаконною не може бути прийнято судом, так як ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, а суд першої інстанції не наділений повноваженням скасовувати судові рішення, окрім випадків встановлених ЦПК України.

Отже, суд приходить до висновку, що хоча зобов`язання із сплати аліментів є таким, що нерозривно пов`язане із особою стягувача та боржника, і дійсно припиняється із смертю стягувача, проте державний виконавець діяв в межах своїх повноважень виконуючи ухвалу суду, яка набрала законної сили, про заміну сторони виконавчого провадження.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до довідки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 становить 81316,91 грн.

За змістом статті 194 Сімейного кодексу України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина.

Отже, заборгованість по аліментах ОСОБА_1 , яка існувала до моменту смерті стягувача ОСОБА_3 є зобов`язанням, яке не припиняється зі смертю стягувача і включається до спадкової маси. Спадкоємці успадковують активи спадкодавця.

Зазначену правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 рроку по справі № 161/11682/15-ц.

За таких підстав відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №43770871.

Вирішуючи питання по скарзі в частині виконавчого провадження №57946063 суд зазначає наступне.

Виконавче провадження №57946063 відкрито на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова №638/16622/17, яким, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На теперішній час рішення в цій частині набрало законної сили та підлягає виконанню.

Посилання боржника ОСОБА_1 на ті обставини, що рішення суду №638/16622/17 скасоване в частині позбавлення його батьківських прав, а отже, на його думку, і припинено обов`язок сплачувати аліменти не можуть бути прийняті судом до уваги.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується постановою Верховного Суду, яке дослідженого з ЄДРСР (http://reestr.court.gov.ua/Review/88232314), що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, яким позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Призначено опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття скасоване лише в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Тобто, на теперішній час рішення в частині стягнення аліментів, призначення опікуна є чинним, набрало законної сили та підлягає виконанню.

При цьому суд зазначає, що відповідно до статті 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч. 4 ст. 273 ЦПК України).

Проте, боржником ОСОБА_1 не надано суду доказів, що на час розгляду скарги існує рішення яким його звільнено від обов`язку утримувати дитину, рішення, яким його звільнено від сплати заборгованості за аліментами та /або рішення яким змінено розмір, строки платежів або звільнено від аліментів.

Ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, підстави для закінчення виконавчого провадження, а саме виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням; писання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди.

Проте, ОСОБА_1 звертаючись зі вимогою закрити виконавчі провадження не надовдить жодної підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені скарги.

Керуючись ст.18, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зацікавлена особа ОСОБА_2 відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 20.08.2021.

Суддя І.В. Семіряд