Справа № 177/499/21
Провадження № 2/177/541/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача Ніколенка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерне товариство «Оксі Банк» про зняття арешту з нерухомого майна, -

заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просив зняти арешт на все нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови за виконавчим провадженням №52007588 про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконанню виконавчого провадження №52007588 за виконавчим листом №177/2457/13-ц від 27.06.2014 року, реєстраційний номер обтяження №9647825.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 є власником вказаного вище майна, яке набуте на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло. Маючи намір продати житловий будинок, позивачу стало відомо, що він знаходиться під арештом на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції за виконавчим провадженням №52007588 про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 45659323, виданий 04.03.2015.

Листом Криворізької РВ ДВС позивача повідомлено, що виконавче провадження №№52007588 за виконавчим листом №177/2457/13-ц від 27.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 71724,81 грн. перебувало у відділі на виконанні востаннє в період з 17.08.2016 по 18.08.2016 та було закінчене на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням за належністю до Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області. Перевіркою АСВП встановлено, що виконавче провадження №52227646 за вище вказаним виконавчим листом перебувало на виконанні у вищевказаному відділі ДВС з 14.09.2016 та 06.12.2018 виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Повторно вищевказаний документ на адресу ВДВС на надходив та на виконанні не перебуває.

Позивач вважає, що оскільки виконавчі провадження завершені, а арешт майна не знято, його право власності підлягає захисту судом шляхом винесення рішення суду про зняття арешту з майна.

Представник відповідача Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «Оксі Банк» також правом на участь в судовому засіданні не скористався, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав.

Вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0680 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією ж адресою (а.с. 18-22).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №248933851 від 19.03.2021 на все нерухоме майно, власником якого є позивач, накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 45659323, виданої 04.03.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Шкурко К.Ю., обмеження встановлене в інтересах стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 14)

На звернення представника позивача Криворізький РВ ДВС листом від 05.04.2021 року (а.с. 16) повідомив, що виконавче провадження №52007588 за виконавчим листом №177/2457/13-ц від 27.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 71 724,81 грн. перебувало у відділі на виконанні востаннє у період з 17.08.2016 по 18.08.2016 та було закінчене на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням за належністю до Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області.

Перевіркою АСВП встановлено, що ВП №52227646 за вище вказаним виконавчим документом перебувало на виконанні у Ковпаківському ВДВС з 14.09.2016 та виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п.2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» (відомості про погашення боргу відстні).

Повторно вищевказаний виконавчий документ до відповідача не надходив та станом на 05.04.2021 не перебуває.

Також відповідач повідомив позивача про відсутність передбачених законом, а саме ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підстав для зняття арешту з майна боржника.

Відповідач повідомив суд про неможливість виконання ухвали суду про витребування в якості доказу вказаного вище виконавчого провадження, оскільки його матеріли були знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с. 33).

Згідно постанови старшого державного виконавця Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ясенок І.Ю. від 06.12.2018 по виконавчому провадженню №52227646, виконавчий лист №177/2457/14-ц, виданий 27.06.2014 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишку боргу у розмірі 71724,81 грн. повернутий стягувачу, на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуте стягнення (а.с. 15).

Доказів повторного пред`явлення на виконання до відділу державної виконавчої служби виконавчого документу та перебування його на виконанні, суду не надано

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19, 20 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (який кореспондується з розділом VII ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18).

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

В даній справі, боржник ОСОБА_1 посилався на те, що на теперішній час відсутнє відкрите виконавче провадження щодо стягнення з нього заборгованості, однак арешт з майна позивача до теперішнього часу не знято, у зв`язку з чим, він не має можливості вільно реалізовувати своє право власності щодо свого майна. Посилаючись на ст. 317, 319 ЦК України, якими передбачено право власника на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, вважає, що має право на зняття арешту з належного їм майна відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Отже, оскільки встановлено, що позивач ОСОБА_1 є боржниками у справі про стягнення заборгованості, й арешт накладено державним виконавцем на його майно в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а тому, законом для боржника встановлений інший порядок захисту його майнових прав як сторони виконавчого провадження шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29липня 2020 року у справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20), від 24 травня 2021 року справа № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), від 20 січня 2021 року справа № 157/298/19 (провадження № 61-20261 св 19)

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу ч. 2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Піденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерне товариство «Оксі Банк» про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 20.08.2021

Суддя: