Справа № 562/2289/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2021 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді Мички І.М.

за участю секретаря судового засідання Карпінчук О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Ярмольчука В.С.

третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2

представника третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - адвоката Конончук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину, позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про усунення від спадкування ОСОБА_1 , та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що є його матір`ю , яка заповіта не залишила, їй, як подружжю, належало 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , на яку відкрилась спадщина, і спадкування закликались чоловік і діти. Вважає, що строк пропустив з поважної причини, бо думав що спадщину вступив батько ОСОБА_4 та просить на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України, поновити строк на прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечив, мотивуючи що позивачем не наведено жодної підстави та не надано жодного доказу поважності пропуску строку на прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 , тому просить в позові відмовити.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 01.10.2018 року за клопотанням ОСОБА_1 було залучено до участі у справі третю особу, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 .

За змістом ст.52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 25.10.2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину, яка знаходилася у провадженні судді Шуляка А.С. об`єднано в одне провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов' язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якій просить усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , що померла як такого що ухилявся від утримання спадкодавця в порядку ст. 1224 ЦК України. Визнати за ним право власності на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з заповітом від 12 лютого 2017 року, складеним ОСОБА_4 , на 47/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв.

Відповідач ОСОБА_1 позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якій просить усунути його від права на спадкування за законом та визнання права власності не визнав, подав відзив, в якому заперечує, стверджуючи що позивач не надав доказів щодо не надання ним допомоги спадкодавцю, а навпаки ним надано підтвердження того, що він надавав допомогу покійній матері.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій позов підтримує, заявлені до нього позовні вимоги не визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, заслухавши сторін ,їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив, що 07 травня 1952 року між ОСОБА_3 , що є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , та бабою ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , що є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , та дідом ОСОБА_2 , був укладений шлюб. 15 листопада 1990 року подружжя ОСОБА_5 придбали 47/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв. Зазначені обставини підтверджуються рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради народних депутатів № 146 від 01 серпня 1990 р. ( копія надана відповідачем ОСОБА_1 . до суду). А також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №115135515 від 23 .02.2018 р., які надані відповідачем ОСОБА_1 .

Згідно ст. 22 КЗпШС України в редакції, що діяла на момент купівлі-продажу нерухомого майна подружжя ОСОБА_5 , майно, нажите подружжям під час шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частки подружжя є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка заповіта не залишила, Їй, як подружжю, належало 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , на яку відкрилась спадщина, і спадкування закликались чоловік і діти.

Тривалий час ОСОБА_3 хворіла, лікувалася в Здолбунівській ЦРЛ, а потім вдома, потребувала стороннього догляду і лікування. Судом встановлено що сторони, що відповідач і позивач надавали посильну допомогу ОСОБА_3 .

Згідно ч.3 ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Зазначені обставини, щодо невиконання ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті матері в розмірі 1/4 що становить 11,75 частки від 47/100 на квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв.

ОСОБА_4 15 лютого 2017 року склав заповіт на користь ОСОБА_2 , заповідаючи йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося,все те що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право.

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, 15 лютого 2017 року ОСОБА_4 , висловив свою волю та заповів все майно ОСОБА_2 . Він вчасно подав заяву про прийняття спадщини за заповітом. Отже, є єдиним спадкоємцем після смерті мого діда ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 як подружжю, належало 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме 23,5 від 47/100 . Після смерті дружини ОСОБА_4 прийняв спадщину , зокрема йому належало 1/4 що становить 11,75 частки від 47/100 на квартиру АДРЕСА_2 , всього 35,25 від 47/100 на квартиру АДРЕСА_2 ..

Згідно ч.1. ст.1241 ЦК України,малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

В звязку з тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером по віку, йому належить обов`язкова частка у спадковому майні, що залишалося після смерті його батька, ОСОБА_4 (обов`язкова частка ) який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 8,81 частки від 35,25/47, що належала його батьку, ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв. та який при житті склав заповіт на користь ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , як спадкоємцю за заповітом від 15 лютого 2017 року, належить все майно покійного ОСОБА_4 , зокрема частка що належала його діду ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв. і яка, після визначення обов`язкової частки ОСОБА_1 становить 26,44 від 35,25/47 частини , які належали на день смерті ОСОБА_4 в будинковолодінняквартира АДРЕСА_2 долбунові, житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1235 ч.1 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1235 ч.3 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поновлення строку для прийняття спадщини не підлягають до задоволення, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину задовільнити частково, позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 задоволити частково.

Керуючись ст.ст.1217,1224 1233,1235ЦК України, ст.ст. 7, 12, 13, 79-82, 141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовити за недоведеністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину задовілнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на спадщину законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 що становить 11,75 частки від 47/100 на квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину за законом, що залишилася після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на спадщину законом (обовязкова частка ) після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 8,81 частки від 35,25/47, що належала його батьку, ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв. та який при житті склав заповіт на користь ОСОБА_2 .

Позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 задоволити частково.

В задоволенні вимог про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , що померла як такого що ухилявся від утримання спадкодавця в порядку ст. 1224 ЦК України, відмовити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з заповітом від 12 лютого 2017 року, складеним ОСОБА_4 , на 26,44 від 35,25/47 частини , які належали на день смерті ОСОБА_4 в будинковолодінняквартира АДРЕСА_2 , житловою площею 44,4 м.кв та загальною площею 75,3 м. кв.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2021 року.

Суддя