У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

29.11.2021 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді ГТУЮ у Закарпатській області Хваста С.В., старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді ГТУЮ у Закарпатській області Боднар М.Ю., третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, право на 1/2 частку та зняття арешту,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді ГТУЮ у Закарпатській області Хваста С.В., старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді ГТУЮ у Закарпатській області Боднар М.Ю., третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, право на 1/2 частку та зняття арешту.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У контексті права на справедливий суд, визначеного ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме: позовна заява не містить поштовий індекс позивача, відповідачів та третьої особи; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не зазначено ціни позову в частині позовних вимог, які підлягають грошовій оцінці.

Згідно ст. 176 ч.1 п. 2 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно ст. 176 ч.1 п.9 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Оскільки позивачем заявлено, зокрема позовні вимоги про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю та визнання 1/2 частки за позивачем , які є вимогами майнового характеру , позивач у відповідності до приписів ЦПК України повинен був визначити ціну позову, яка повинна бути підтверджена відповідними доказами дійсною вартістю нерухомого майна.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна бути підтверджена відповідними доказами - вартістю нерухомого майна дійсною на час подання позову до суду.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 гривень.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Відповідно до п.1.1 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року(в редакціїЗакону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) із змінами внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Варто також зазначити, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані роз`яснення: подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви в такій об`єднано декілька позовних вимог : визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, визнання права на 1/2 частки та зняття арешту із майна.

Кожна позовна вимога є об`єктом справляння судового збору.

Тобто, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу.

Таким чином, сплата судового збору згідно з вимогами Закону є обов`язковою.

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 1816,00 грн., як за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Оскільки ціна позову не зазначена та не підтверджена грошовою оцінкою нерухомого майна, яке є предметом позову та у матеріалах справи відсутні докази дійсної вартості нерухомого майна, у зв`язку з чим неможливо встановити дійсний розмір ціни позову, а відтак і перевірити правильність і повноту сплаченого позивачем при зверненні до суду із позовом розміру судового збору.

Від ціни позову залежить розмір судового збору, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг майнового характеру до суду.

Таким чином, для встановлення ціни позову позивачу необхідно надати докази, які підтверджують дійсну вартість майна, об`єкту, на який позивач просить визнати право спільної сумісної власності.

Визначення ціни позову це обов`язок, а не право позивачки, тому останній слід визначити ціну позову за правилами ст.176 ЦПК України та надати докази сплати судового збору у відповідному розмірі.

Слід зазначити, що дотримання вимог ст. 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст. 175,177ЦПК України та зазначених недоліків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 258-260 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді ГТУЮ у Закарпатській області Хваста С.В., старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді ГТУЮ у Закарпатській області Боднар М.Ю., третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_2 про зняття арешту - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, що не перевищує п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца