У Х В А Л А

26 січня 2021 року м. Київ

Справа № 22-1506 Головуючий у 1-й інстанції: Кохановська З. С.

Унікальний № 2-3035/2009 Доповідач- Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ «Вест» про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва,-

у с т а н о в и в:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «НВФ «Вест» про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, в якому просив визнати за ним право власності на частку в об`єкті незвершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,96 кв. м., на 3 поверсі корпусу Г житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , згідно додатку № 1 від 18 серпня 2009 року до Договору № 401-Г інвестування будівництва квартири від 13 вересня 2004 року (а.с.4, 5).

В обґрунтування позову було вказано, 13 вересня 2004 року між ТОВ НВФ «Вест» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 401-Г інвестування будівництва 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 (згідно з Додатком № 1 від 18 серпня 2009 року до Договору № 401-Г від 13 вересня 2004 року).

За цим Договором ТОВ НВФ «Вест» після закінчення будівництва у другому кварталі 2005 року та здачі будинку Державній комісії по прийому будинків у експлуатацію, зобов`язались передати позивачу квартиру, що зазначена вище, за умови сплати ним повної вартості квартири.

ОСОБА_2 , як Інвестор за Договором, свої обов`язки виконав в повному обсязі у встановлений у Договорі строк, що підтверджується довідкою про 100% оплату інвестиційного внеску за № 401 від 15 вересня 2004 року, яка видана ТОВ НВФ «Вест».

На день звернення з позовом до суду побудовано залізобетонний каркас корпусу Г з міжповерховими перекриттями - 18 поверхів включно; цегляні фасади - 10 поверхів; внутрішні цегляні перегородки - 17 поверхів, що підтверджується листом ТОВ НВФ «Вест» № 31/08 від 18 серпня 2009 року. Отже відповідач свої зобов`язання не виконав.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2009 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 71,96 кв. м., розташованої на третьому поверсі корпусу Г, згідно договору інвестування від 13 вересня 2004 року за № 410-Г, укладеного між ТОВ НВФ «Вест» та ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 - особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу із посиланням на те, що рішенням суду було вирішено питання щодо майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 частині двохкімнатної квартири № 401 , загальною площею 71,96 кв. м., розташованої на третьому поверсі корпусу Г, на яке претендує ОСОБА_1 згідно з нотаріально завіреним попереднім договором, укладеним ним 23 березня 2005 року з ТОВ "Лісагробуд".

Тому, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 (а.с.31-36).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 висловив заперечення проти її задоволення та вказав, що оскаржуване рішення стосується виключно захисту його права на отримання у власність двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Це право виникло на підставі договору інвестування будівництва № 401-Г від 13 вересня 2004 року та сплати повної суми інвестиційного внеску у розмірі 208 684 грн. Водночас ОСОБА_1 не набув жодних прав на вказане майно. Адже згідно з нотаріально завіреним попереднім договором, укладеним ним 23 березня 2005 року з ТОВ "Лісагробуд" щодо цього майна, якщо буде з`ясовано, що ТОВ "Лісагробуд" не має законних підстав для укладення основного договору та продажу об`єкта чи не виконає своїх зобов`язань щодо надання документів, які підтверджують повноваження ТОВ "Лісагробуд" на укладення основного договору та необхідні для нотаріального посвідчення такого договору, попередній договір підлягає розірванню. Чинне законодавство України не містить положень про те, що наслідком неналежного виконання попереднього договору може бути визнання права власності на річ, що мала бути придбана у майбутньому за договором купівлі-продажу.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи щодо вирішення оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 щодо майна, яке було предметом спору, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

У даному випадку ОСОБА_1 - особа, яка не брала участі у справі, при поданні апеляційної скарги послався на те, що розгляд справи істотно вплинув на його права та інтереси, оскільки вирішено право позивача щодо майна, на придбання якого претендує ОСОБА_1 за нотаріально посвідченим попереднім договором.

На підтвердження того факту, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, ОСОБА_1 додав до апеляційної скарги, зокрема, нотаріально посвідчений попередній договір від 23 березня 2005 року укладений ним з ТОВ «Лісагробуд», за яким сторони зобов`язалися у майбутньому, в строк не пізніше 01 березня 2006 року, укласти і нотаріально оформити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , і складається з двох житлових кімнат, загальною площею 71,96 кв. м., жилою площею 36,95 кв. м. на 3 поверсі блоку № 2 і підземний гараж. (а.с.37)

За правилами ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

У даному випадку у попередньому договорі був встановлений термін укладення основного договору - не пізніше 01 березня 2006 року.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що надані ОСОБА_1 документи не дають суду підстави вважати, що на час ухвалення оскаржуваного рішення особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_1 , був власником будь-яких майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 частині двохкімнатної квартири № 401 , загальною площею 71,96 кв. м., розташованої на третьому поверсі корпусу Г.

Адже, по-перше, за попереднім договором ОСОБА_1 не набув жодних прав на це майно; по-друге, зобов`язання за попереднім договором припинилися ще 01 березня 2006 року.

Тому у суду немає підстав вважати, що оскаржуваним рішенням про визнання за позивачем права власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 71,96 кв. м., розташованої на третьому поверсі корпусу Г згідно договору інвестування від 13 вересня 2004 року за № 410-Г, укладеного між ТОВ НВФ «Вест» та ОСОБА_2 , були вирішені питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 щодо означеного майна.

Відповідно п. 3 ч. 1, п. 2 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 352, п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ «Вест» про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складений 28 січня 2021 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома