СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/774/21
Провадження №2/547/351/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання С.А.Сінельник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Семенівська державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2021 судом закрито підготовче судове засідання у справі і справу призначено для розгляду по суті 03.11.2021.

03.11.2021 суд відмовив у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 від 01.11.2021 про заміну відповідача Семенівської селищної ради відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області. У справі оголошено перерву до 18.11.2021 о 11 год. 00 хв., також ухвалено провести ще одне судове засідання із розгляду справи по суті 01.12.2021 о 09 год. 00 хв.

Належно повідомлений про вказані 2 судові засідання позивач у них не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, зав про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак повторно без поважних причин не з`явився у судове засідання.

Суд зазначає, що завданнями цивільного судочинства згідно ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.

Цивільно-процесуальним законодавством учасники справи наділені як процесуальними правами так і процесуальними обов`язками. Так, пунктами 2-4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази, не приховувати докази.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Однією із загальних засад цивільного законодавства також є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Загальнообов`язкові процесуальні правила ст. 223 ЦПК України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про свою нехіть до спору (подібну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019, справа № 9901/949/18).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові у справі № 658/1141/18 від 21.09.2020, згідно якої Суд наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно Постанови Верховного Суду у справі № 558/9/18 від 11.03.2021 причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Відтак відповідно до ч. 5 ст. 223, п 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає без розгляду позовну заяву позивача ОСОБА_2 через його повторну неявку у судове засідання і через неможливість через його нез`явлення розглянути справу, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Окремо слід наголосити, що позивач ОСОБА_2 не повідомляв суд про перебування у провадженні Семенівського районного суду Полтавської області цивільної справи № 547/699/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Семенівської селищної ради, третя особа, Семенівська державна нотаріальна контора про продовження строку для прийняття спадщини. Позовна заява була повернута позивачеві ухвалою судді від 30.08.2021. Суд, з-поміж іншого, вказував на такі недоліки позовної заяви як: відсутність відомостей про спадкоємців спадкодавця ОСОБА_3 за місцем відкриття спадщини у Росії; відсутність відомостей про відсутність інших спадкоємців ОСОБА_3 окрім позивача ОСОБА_2 ; відсутність письмової відмови нотаріуса у складенні свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивача.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 11-13, 43, 81, 128, 223, 257-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Семенівська державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, залишити без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Повне судове рішення складене 01.12.2021.

Суддя В.Ф.Харченко