ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1395/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представників ТОВ «Пласт-Системи» Українця Б.С., Гарієвського В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/16635/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2021 року (суддя Чевилюк З.А.) про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про забезпечення позову до подання позову, в якій зазначала, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 30.11.2005 придбала у ВАТ «ТЕРМОПЛАСТАВТОМАТ» по вул. Курчатова, 8 у м. Хмельницькому приміщення АПК-1 площею 374,3 кв.м. та на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2006 придбала ще 1/50 частини цього ж приміщення площею 57,6 м.кв.

Заявниця вказує, що ТОВ «АПІС» та ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ», які є власниками приміщень по АДРЕСА_1 , як окремих об`єктів нерухомості, вчиняють дії з перекриття вільного проходу її та власникам інших приміщень будівлі до своєї нерухомості: так, ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» перекрило вхід: через центральну прохідну (коридор-1, площею 9,9 кв.м., прохідну-2 площею 123,1 м.кв та сходинкову площадку-3 площею 35,7 м.) і через задній вхід центральної прохідної; а ТзОВ «АПІС», набувши у власність у ПП «ЖК «ПАРКОВИЙ», який в свою чергу придбав нерухомість у ВАТ «ТЕРМОПЛАСТАВТОМАТ» по вул. Курчатова, 8 у м. Хмельницькому, перешкоджає користуватися входом через боковий задній вхід лівої сторони будівлі АПК-1.

ОСОБА_1 посилається на те, що після звернень до поліції вхід через центральну прохідну та через боковий задній вхід лівої сторони будівлі АПК-1 відкриті.

Оскільки обмеження власниками-відповідачами можливості проходу зумовили неможливість повноцінного використання приміщення, власником якого є заявниця і призвело до усвідомлення того, що укладаючи із ВАТ «ТЕРМОПЛАСТАВТОМАТ» договір, за яким відбувся первинний поділ майна в натурі (приміщення АПК-1), вона помилялася щодо наслідків використання площ-проходів, які до цього перебували у спільній власності, тому заявниця вказує, що після вжиття судом запобіжних заходів, вона подасть позов до відповідачів про припинення їх права власності і до ВАТ «ТЕРМОПЛАСТАВТОМАТ» про визнання недійсним договору, за яким відбувся первинний поділ усього приміщення АПК-1.

А тому заявниця просила суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» вчиняти дії з перекриття проходу через такі приміщення будівлі АПК-1 по вул. Курчатова, 8 у м. Хмельницькому: коридор-1, площею 9,9 кв.м., прохідна-2 площею 123,1 м.кв та сходинкова площадка-3 площею 35,7 м; заборонити відчуження належного ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» «Нежитлового приміщення АПК-1» у будівлі по АДРЕСА_1 площею 901,3 м.кв., складовими якого є спірні коридор-1, площею 9,9 кв.м., прохідна-2 площею 123,1 м.кв та сходинкова площадка-3 площею 35,7 м; заборонити ТОВ «АПІС» вчиняти дії з перекриття проходу через такі приміщення будівлі АПК-1 по вул. Курчатова, 8 у м. Хмельницькому: коридор-62 площею 5,1 кв.м; сходова площадка-63 площею 30,4 кв.м; сходова площадка-64 площею 28,2 кв.м; коридор-65 площею 109,0 кв.м; заборонити відчуження належного ТОВ «АПІС» нежитлового приміщення площею 1268,9 м.кв. у будівлі АПК-1 по АДРЕСА_1 , складовими якого є спірні сходинкова площадка-64 площею 28,2 м.кв.; коридор-65 площею 109 м.кв.; сходинкова площадка-106 площею 18,1 м.кв.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2021 року у забезпеченні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її заяви і посилається на неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування судом норм процесуального права. Як зазначає апелянтка, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.06.2021 у задоволенні її заяви про забезпечення позову було відмовлено з тих підстав, що на час подання такої заяви заявниця зазначала про наявність проходу до належних їй на праві власності приміщень, а на момент повторного її звернення до суду обставини щодо можливості доступу зазнали змін і потенційний відповідач відчужив своє майно своїй пов`язаній особі.

Апелянтка також вказує, що суд першої інстанції не вірно встановивши обставини справи, порушив норми процесуального права та вийшов за межі своїх повноважень, адже ОСОБА_1 вказувала на факти, що свідчать, як про перекриття (обмеження) їй доступу до свого приміщення на третьому поверсі, так і на дійсність намірів потенційного відповідача на відчуження приміщення, що підтверджено відповідним правочином, який уже відбувся до повторного звернення до суду за забезпеченням позову і порушення її прав пов`язані із неможливістю повноцінного доступу до її приміщення, забезпечення протипожежних заходів та можливості здійснення належної охорони.

Також апелянтка не погоджується із висновком суду про те, що доступ ОСОБА_1 до належної їй нерухомості може бути встановлений за сервітутом за рішенням суду або за договором, адже цей висновок суду щодо способу захисту інтересів заявниці є неприпустимим і цим самим суд вказав, що у потенційному позові слід відмовляти, що є порушенням принципу диспозитивності. А висновок суду про неможливість обмеження права власності в порушення норм ч. 7 ст. 319 ЦК України не відповідає нормам матеріального права.

ОСОБА_1 вказує, що незаконним є висновок суду про допущення нею процесуальних порушень щодо підстав подачі заяви, оскільки вона має намір звернутися з позовом і до господарського суду, і до суду цивільної юрисдикції, так як така система обраного нею способу захисту буде ефективною.

А тому ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття нового судового рішення про задоволення її заяви щодо забезпечення позову.

У відповідь на апеляційну скаргу ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» подало відзив, у якому просить відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою. Так, ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» вказує, що заявник двічі звертався до Хмельницького міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову, тому вказане свідчить про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами.

Також, ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» зазначає, що ОСОБА_1 у заяві вказує, що власником частини приміщень, складовими якого є спірні проходи, є ОСОБА_3 , однак чомусь не залучає вказану особу та не заявляє щодо неї заяв про забезпечення позову, що свідчить про небажання захисту своїх прав, а лише про дії, які спрямовані на перешкоджання господарській діяльності товариства. Також товариство звертає увагу на те, що заявник у своїй заяві прямо вказує про можливість проходу через прохідну та через задній вхід лівої сторони будівлі АПК-1 через належні ПП «Житловий комплекс «Парковий» сходові клітини та коридори, тобто об`єктивно відсутні перешкоди доступу заявника до її нерухомого майна. І заявник при зверненні із заявою про забезпечення позову не надав належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони, як зазначила заявниця, відповідачам вчиняти дії перекриття проходів заявниці до об`єкта нерухомості, власником якого вона є та щодо заборони на відчуження належної ТОВ «ПЛАСТ-СИСТЕМИ» та ТОВ «АПІС» нерухомості, складовими якої є спірні приміщення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявницею підстав для подачі заяви про забезпечення позову щодо здійснення заборон відчуження нерухомості та реальності наміру вчинення вказаних дій; доступ ОСОБА_1 до належної їй нерухомості може бути встановлений за сервітутом за рішенням суду або за договором і суд не вправі обмежувати непорушне право власності відповідачів; ОСОБА_1 допущено процесуальне порушення щодо підстав подачі заяви, адже позов буде розглядатися в порядку господарського судочинства, тому і забезпечувальні заходи мають розглядатися за правилами господарського процесу.

Однак, судова колегія не погоджується із мотивами відмови суду першої інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

І доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції відносно: не обґрунтування заявницею підстав про забезпечення позову щодо здійснення заборон відчуження нерухомості та реальності наміру вчинення вказаних дій; щодо доступу ОСОБА_1 до належної їй нерухомості, який може бути встановлений за сервітутом за рішенням суду або за договором та про допущення заявницею процесуальних порушень щодо підстав подачі заяви є такими, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу пункту другого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить приміщення АПК-1 площею 374,3 кв.м. та площею 57,6 м.кв. по АДРЕСА_1 . ТОВ «А П І С» належить на праві спільної часткової власності нежитлове приміщення площею 1268,9 кв.м. по АДРЕСА_1 і розмір частки товариства становить 9796/10000, а 204/10000 частки цієї ж нерухомості належить ОСОБА_3 ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» є власником нежитлового приміщення площею 73,1 кв.м та приміщення адмінкорпусу, АПК -1 площею 901,3 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Заявниця при зверненні до суду, посилалася на незаконність дій зазначених нею відповідачів ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» і ТОВ «А П І С» щодо перекриття проходів через приміщення АПК-1 по вул. Курчатова, 8 м. Хмельницький до належного їй нерухомого майна та вказувала, що має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» і ТОВ «А П І С» про припинення їх права власності та з позовом до ВАТ «ТЕРМОПЛАСТАВТОМАТ» у межах справи про його банкрутство щодо визнання недійсним договору, за яким відбувся первинний поділ усього приміщення АПК-1. І пов`язувала заходи забезпечення позову, що просила суд вжити, а саме: заборону відповідачам до прийняття рішення по суті вчиняти дії з перекриття проходу через свої приміщення із забороною відчуження належних відповідачам приміщень, складовими яких є спірні площі, оскільки заборона вчиняти дії з перекриття проходу втратить свою дію щодо нових власників.

Встановлено, що станом на 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 не зверталася до суду із будь - якими позовними вимогами до певних відповідачів про захист порушеного права.

Судова колегія, проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та враховуючи намір заявниці, про який вона зазначила у своїй заяві від 09.07.2021 звернутися до суду із позовом до відповідачів ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» і ТОВ «А П І С» про припинення їх права власності на нерухоме майно вважає, що відсутні підстави для вжиття забезпечення такого позову шляхом: заборони ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» і ТОВ «А П І С» вчиняти дії з перекриття проходів через приміщення АПК-1 по вул. Курчатова, 8 м. Хмельницький; заборони ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» відчужувати належне товариству «Нежитлове приміщення АПК-1» у будівлі по АДРЕСА_1 площею 901,3 кв.м., складовими якого є спірні коридор-1, площею 9,9 кв.м., прохідна-2 площею 123,1 м.кв та сходинкова площадка-3 площею 35,7 м; заборони ТОВ «АПІС» відчужувати належне товариству нежитлове приміщення площею 1268,9 м.кв. у будівлі АПК-1 по АДРЕСА_1 , складовими якого є спірні: сходинкова площадка-64 площею 28,2 м.кв.; коридор-65 площею 109 м.кв.; сходинкова площадка-106 площею 18,1 м.кв., оскільки зазначені види забезпечення позову не співмірні із потенційними позовними вимогами про припинення права власності ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» і ТОВ «А П І С», з якими ОСОБА_1 мала намір звернутися до суду, адже предмет майбутнього позову в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявницею не конкретизований.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 не надано достатніх доказів на підтвердження належності ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» спірних приміщень будівлі АПК-1 по АДРЕСА_1 , а саме: коридор-1, площею 9,9 кв.м., прохідна-2 площею 123,1 м.кв та сходинкова площадка-3 площею 35,7 м.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про зміну оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. А тому доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції наявність підстав для забезпечення позову є помилковими

Разом з тим, не підлягає до задоволення клопотання представника ТОВ «ПЛАСТ СИСТЕМИ» про стягнення із ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, адже відповідно до ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони і лише за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

У задоволенні заяви ТОВ «Пласт-Системи» про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай