Справа № 442/678/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/1821/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремета Н.О.

секретаря Івасюти М.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І., про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

в с т а н о в и в:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І., про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Дрогобицького міськвиконкому № 129 від 25.05.1989 його включено до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов і мають право на позачергове одержання житла. У грудні 2004 року він вийшов на пенсію, зберігши своє право перебувати на квартирному обліку, у зв`язку з тим, що є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії згідно ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та особою з інвалідністю внаслідок війни згідно статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Перебуваючи на квартирному обліку, він неодноразово звертався як усно, так і письмово до посадових осіб місцевого самоврядування м.Дрогобич щодо вирішення його житлового питання. Однак, окремого житла із відповідними санітарно-технічними умовами та врахуванням кількості членів сім`ї йому так і не було надано. Звертає увагу суду на те, що 23.02.2006 виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 62 «Про надання дозволу Дрогобицькому міськрайонному відділу УМВС України у Львівській області на проведення реконструкції та переобладнання нежитлової споруди на АДРЕСА_1 під житлові квартири». Зазначеним рішенням виконавчий комітет ДМР дозволив провести ремонтно-будівельні роботи з влаштування квартир в нежитловому будинку АДРЕСА_1 . Право на проведення таких робіт отримали діючі працівники Дрогобицького УМВС України у Львівській області згідно із встановленою черговістю відповідно до контрольного списку працівників відділу, які потребували поліпшення житлових умов. Позивач зазначає, що особи, які отримали право на облаштування квартири, були поставлені на квартирний облік при міськвиконкомі в період з 1992 року по 1999 роки, а також серед них є особи, які взагалі не перебували на такому обліку, і тільки одна працівниця мала право на позачергове отримання житлової площі.

Вказував на те, що надання житла особам, які не мали достатніх підстав для одержання такого житла, а також особам, у яких таке право виникло пізніше за нього, тобто безпідставна вибірковість у наданні житла з прямим ігноруванням чинного законодавства за очевидної об`єктивної можливості забезпечити його житлом, свідчить про те, що виконавчим комітетом ДМР порушено його житлові права, зокрема право на забезпечення благоустроєним окремим житлом в м. Дрогобич, яке би відповідало санітарно-технічним вимогам. Житлові права позивача порушені також внаслідок протиправної бездіяльності виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, адже він досі не забезпечений житлом.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І., про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і не обґрунтованим, суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи, надав доказам неправильну оцінку.

Стверджує, що внаслідок прийняття рішення №62 від 23.02.2006 року та №140 від 15.05.2008 року, котрим фактично поліпшено житлові умови особам, що взагалі не мали права на таке поліпшення умов, або отримали таке право після нього, порушив його житлові права, зокрема право на забезпечення його та членів його сім`ї благоустроєним окремим житлом в м. Дрогобичі, що відповідає санітарно-технічним вимогам. Зазначене рішення не мітить прямої відмови у забезпеченні його житлом, проте сам факт надання житла особам, що не мали достатніх підстав для одержання такого житла, вважає, що містить прояв корупції.

Також зазначає про те, що діями та бездіяльністю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради завдано йому значну моральну шкоду, так як він разом зі своєю сім`єю більше 30 років змушені звертатися із відповідними зверненнями до відповідача та суду, що спричиняє нервові виснаження, психологічне перевантаження та емоційне вигоряння. Вказує на те, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а його дочка перебуває на диспансерному обліку як дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та має чимало хронічних хвороб, які з кожним роком ускладнюються, у зв`язку з чим його сім`я потребує належних умов проживання.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В судове засідання 16 серпня 2021 року відповідачі виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І., не з`явились.

Від представника Дрогобицької міської ради 16.08.2021 року поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представників у відпустках.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третьої особи приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І. в судове засідання 16 серпня 2021 року, які про час та місце розгляду справи повідомлені, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірним рішенням виконавчого комітету загалом не порушено права позивача. У свою чергу всі інші вимоги позивача є похідними від вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 62 від 23 лютого 2006 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

У статті 47 Конституції України передбачено прав кожної особи на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 4 ЖК УРСР, в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

У частині першій статті 5 ЖК УРСР державний жилий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до частини першій статті 36 ЖК УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Частиною першою статті 40 ЖК УРСР передбачено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків (пункт 1 частини першої статті 46 ЖК УРСР).

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 року № 1589 затверджений Порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім`ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1.

Пунктами 3 та 4 Порядку № 1589 передбачено, що додаткова жила площа надається особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, у вигляді окремої кімнати. Придбання або спорудження житла для осіб, сімей, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення.

Відповідно до статті 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Матеріалами справи та судом встановлено, що Дрогобицький МРВ у Львівській області звернувся з листом від 15.06.2005 року на ім`я міського голови з проханням перевести нежитловий будинок АДРЕСА_1 , в якому розташовані служби дільничних інспекторів міліції, дозвільна система, ВГІРФО Дрогобицького МРВ УМВСУ у Львівській області, під житло.

Після проведеного обстеження Департамент міського господарства у своєму листі від 13.07.2005 року № 382 вважав за доцільне надати дозвіл Дрогобицькому МРВ УМВСУ у Львівській області на переведення нежитлового будинку в статус житлового шляхом реконструкції з метою забезпечення житлом працівників Дрогобицького МРВ УМВСУ у Львівській області.

Врахувавши лист Дрогобицького МРВ УМВС у Львівській області та висновки Департаменту виконавчий комітет Дрогобицької міської ради рішенням від 25 .08.2005 року № 213 надав дозвіл на проведення проектування та реконструкцію нежитлової споруди на АДРЕСА_1 під житловий будинок за власні кошти працівників відділу.

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.02.2006 року № 62 дозволено діючим працівникам Дрогобицького міськрайонного відділу УМВСУ у Львівській області за власні кошти вести ремонтно - будівельні роботи з облаштуванням квартири в нежитловому будинку АДРЕСА_2 згідно з встановленою черговістю відповідно до контрольного списку працівників міськрайонного відділу, які потребують поліпшення житлових умов, протоколу засідання житлової комісії Дрогобицького МРВ та виготовленим проектом, погодженим у встановленому порядку, а саме: 1) ОСОБА_8 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_3 ) ОСОБА_9 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 69,40кв.м.; 3) ОСОБА_3 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 76 кв.м.; 4) ОСОБА_4 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 57 кв.м.; 5) ОСОБА_5 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 70,35 кв.м.; 6) ОСОБА_10 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 75 кв.м.; 7) ОСОБА_6 реконструювати проектовану квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 90,49 кв.м.

Дане рішення приймалось на підставі заяв названих громадян, дозволу на виконання будівельних робіт, акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2012 року (справа № 2-2547/11) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, за участю третіх осіб Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 особисто та в інтересах неповнолітніх - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_27 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08.10.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2012 року залишено без змін.

Предметом розгляду цих рішень було визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради «Про надання дозволу Дрогобицькому міськрайонному відділу УМВСУ у Львівській області на проведення реконструкції та переобладнання нежитлової споруди на АДРЕСА_1 під житлові квартири» від 23.02.2006 № 62. Вказане рішення оскаржується ОСОБА_1 , зокрема, і у цій справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що підстав для визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради «Про надання дозволу Дрогобицькому міськрайонному відділу УМВСУ у Львівській області на проведення реконструкції та переобладнання нежитлової споруди на АДРЕСА_1 під житлові квартири» від 23.02.2006 № 62, немає. Вказане рішення прийняте виконкомом у межах його повноважень, узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнято відповідно до обставин.

Також судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , крім вищенаведеного, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради «Про затвердження актів Державної приймальної комісії про готовність закінчених будівництвом об`єктів садибної забудови та квартир до експлуатації» № 140 від 15 травня 2008 року. Крім того, оскільки вищезазначені рішення виконкому, на думку позивача, є протиправними, а відповідачам на підставі цих протиправних рішень видано свідоцтва про право власності на квартири, такі теж просив скасувати, разом із скасуванням державної реєстрації, здійсненої на підставі таких свідоцтва.

Враховуючи відчуження відповідачем ОСОБА_6 отриманого житла, просив скасувати і відповідний договір купівлі-продажу квартири.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем по справі не надано суду доказів щодо протиправності рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради «Про затвердження актів Державної приймальної комісії про готовність закінчених будівництвом об`єктів садибної забудови та квартир до експлуатації» № 140 від 15 травня 2008 року, лише вказано, що таке приймалось на основі рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради «Про надання дозволу Дрогобицькому міськрайонному відділу УМВСУ у Львівській області на проведення реконструкції та переобладнання нежитлової споруди на АДРЕСА_1 під житлові квартири» від 23.02.2006 № 62, а тому, на його переконання, теж підлягає скасуванню. Аналогічні доводи і щодо необхідності скасування свідоцтв про право власності, що видані відповідачам, та договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів вважає вірним зазначити те, що у разі надання позивачу та членам його сім`ї житла поза чергою серед такої ж категорії осіб, це може призвести до порушення жилого законодавства та соціальної справедливості щодо сімей громадян, які перебувають у черзі раніше, оскільки позивач не перебуває під номером 1 у списках осіб, які перебувають на квартирному обліку, як особи, які потребують поліпшення житлових умов і як особи, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Підстав переважного права у позивача над особами, які перебувають перед позивачем у черзі громадян, які мають право позачергового отримання жилих приміщень, не встановлено.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Порядок використання цих коштів на кожний рік визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Пунктом 8 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетне призначення повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України одним з принципів бюджетної системи України є принцип цільового використання бюджетних коштів бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Отже, для того, щоб перерахувати кошти для придбання житла, необхідне відповідне бюджетне призначення.

Розподіл бюджетних коштів здійснюється з урахуванням кількості громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку), згідно з поданими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями даними.

Згідно зі статтею 85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України належить, зокрема, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього; контроль за виконанням Державного бюджету України, прийняття рішення щодо звіту про його виконання.

Виходячи з вищенаведеного, сім`ї громадянина ОСОБА_1 відповідно до чинного житлового законодавства України, може бути надана квартира згідно з його чергою в контрольному списку громадян ліквідаторів на ЧАЕС, які віднесені до категорії 1, при наявності коштів на реалізацію програм, пов`язаних з соціальним захистом таких громадян у частині забезпечення житлом.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин , встановлено дійсні обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відтак, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.08.2021 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.