Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-937/2009
Провадження № 4-с/332/9/21
Ухвала
Іменем України

25 серпня 2021 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови державного виконавця про арешт коштів, -

Встановив:
Згідно змісту скарги, в Заводському ВДВС перебуває виконавче провадження 41136492 про стягнення зі скаржника аліментів у розмірі ј частини доходу, але не менше 30 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 06.05.2009 та до повноліття дитини на користь ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 2-937/2009 від 16.07.2009, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Скаржник дізнався, що старшим державним виконавцем Самовол Т.В. винесено постанову 26.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника.

В порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», на адресу боржника не надходила жодна з постанов державного виконавця, чим було порушено його право на ознайомлення та оскарження останньої.

Старшим державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження накладено арешт на всі рахунки ОСОБА_1 , зокрема на рахунок № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в АТ КБ « ПриватБанк», що є рахунком для отримання та перерахування заробітної плати боржника та соціальних виплат учасника бойових дій, що є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 для його утримання.

ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Самовол Т.В. з вимогою про зняття арешту з рахунку для отримання заробітної плати. В усній бесіді старшим державним виконавцем у задоволені вимог відмовлено та порекомендовано звернутись до суду з приводу розблокування рахунку.

У порушення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наклав арешт на зарплатний рахунок. Банк повинен був повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову про накладення арешту без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати може бути утримано за виконавчими документами не більше 50 %.

Державний виконавець перед винесенням постанови про арешт коштів боржника, всупереч чинному законодавству, не здійснив перевірку майнового стану боржника, в результаті чого наклав арешт на зарплатний рахунок боржника, який використовується виключно для отримання заробітної плати.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 цього Закону.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення. Положення вказаної статті не містять вказівки на заробітну плату.

З цих підстав боржник просить задовольнити свою скаргу, визнати дії старшого державного виконавця Самовол Т.В. в частині арешту коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в АТ КБ « ПриватБанк», який належить ОСОБА_1 незаконними та скасувати постанову в частині арешту коштів на вищезазначеному картковому рахунку.

Від представника скаржника адвоката Зубенка О.А., надійшла заява про розгляд скарги у їх відсутності, просять задовольнити вимоги скарги.

Заводський ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином повідомлявся про день та час розгляду скарги. Представник установи до суду не з`явився. Через канцелярію суду надійшли заперечення на скаргу від 28.07.2021, згідно змісту яких просять визнати дії державного виконавця таким, що відповідають вимогам ст.ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим, відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження 41136492, яке було відкрито 09.12.2013 з примусового виконання виконавчого листа № 2-937/2009, виданого 16.07.2009 Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів па утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини його заробітку(доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

Вимогами Закону України «Про виконавче провадження» визначений перелік прав і обов`язків державного виконавця, до яких відноситься право, зокрема, безплатного одержання від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі конфіденційної; отримання від банківських та інших фінансових установ інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, тощо.

Протягом строку перебування виконавчого листа на виконанні, державним виконавцем отримані відповіді на запити до відповідних баз даних органів та організацій, з яких встановлена відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, нерухомого майна та інших речових прав.

За час перебування виконавчого листа на виконанні, боржник періодично працював та отримував дохід, з якого утримувалися аліменти. Проте, заборгованість накопичувалась та станом на 26.02.2021 склала 63 209,83 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1.про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2.про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3.про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4.про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідні постанови винесені 10.12.2018 державним виконавцем в рамках вказаного виконавчого провадження.

Згідно отриманих відповідей на запити до відповідних баз даних органів та організацій: про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи було встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід у В/Ч НОМЕР_3 . 26.02.2021 до бухгалтерії В/Ч НОМЕР_3 направлено постанову про утримання аліментів із доходів боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плачу не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

В рамках виконавчого провадження 19.05.2021 було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банків учасників обміну, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 цього Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону. Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок боржника не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/15-ц.

Враховуючи, що постанову державного виконавця про арешт коштів боржника від 19.05.2021 прийнято АТ КБ «Приватбанк» до виконання із зазначенням «Арешт накладений. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови», рахунок на який накладено арешт, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

З огляду на зазначене, суд не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 450-452 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самовол Тетяни Василівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 , про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови державного виконавця про арешт коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя О.С. Яцун