Головуючий у І інстанції Вайновський В.М. Єдиний унікальний номер 265/6617/20
Номер провадження 22-ц/804/437/21
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Лопатіної М.Ю.,

Принцевської В.П.,

секретар Сікора М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування заяви зазначало, що у провадженні Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі знаходиться виконавче провадження № 59937129 з примусового виконання вимоги № Ф-21491-17 від 11.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Донецькій області недоїмки у розмірі 25041,20 гривень. У зв`язку з реорганізацією підрозділів ДФС України, внаслідок якої ГУ ДФС у Донецькій області було приєднано до ГУ ДПС у Донецькій області заявник просив замінити вибулого стягувача - ГУ ДФС у Донецькій області на його правонаступника - ГУ ДПС у Донецькій області.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року у задоволенні заяви ГУ ДПС у Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження було відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, уповноважена особо ГУ ДПС у Донецькій області Карташев О.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати ухвалу від 18 листопада 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд надав невірну правову оцінку належним в справі доказам, які підтверджують передачу деяких повноважень від ДФС до ГУ ДПС у Донецькій області відповідно до Розпорядження Уряду від 21.08.2019 року № 682-р.

Відзивів на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовими повістками (а.с. 54, 55, 56), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що у провадженні Лівобережного ВДВС ГТУ юстиції у Донецькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 59937129 з примусового виконання вимоги № Ф-21491-17 від 11.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Донецькій області недоїмки у розмірі 25041,20 гривень.

19 червня 2019 року Кабінет Міністрів України своєю Постановою № 537 «Про утворення територіальних підрозділів Державної податкової служби» постановив утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби (а.с. 4).

Пунктом 2 даної Постанови визначено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, зокрема, приєднання Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області.

На виконання п. 1 зазначеної Постанови 31 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про реєстрацію Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області ().

З 07 серпня 2019 року була розпочата реорганізація Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області ().

Наказом ГУ ДПС України від 29.08.2019 року за № 6 розпочато здійснення ГУ ДПС у Донецькій області покладених на нього Положенням про Головне управління ДПС у Донецькій області затвердженим наказом ДПС України від 12.07.2019 року № 14, функцій і повноважень ГУ ДФС у Донецькій області, що припиняється (а.с.7).

Відмовляючи у задоволені заяви ГУ ДПС у Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції посилався на те, що станом на день розгляду заяви ГУ ДФС України перебувало у стані припинення, відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ГУ ДФС України не міститься, а тому й відсутні підстави вважати, що його права та обов`язки перешли до ГУ ДПС у Донецькій області внаслідок реорганізації як до правонаступника.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Правонаступництво - перехід прав та обов`язків від одного суб`єкта до іншого, який може відбуватися, зокрема, внаслідок припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно із ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Наказом ГУ ДПС України від 29.08.2019 року за № 6 встановлено, що функції і повноваження ДФС України і реалізація податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування а також з інших питань припиняються, а контроль за дотриманням вищезазначеного покладається на ДПС України. Зазначена часткова передача функцій розглядається в контексті публічного правонаступництва.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Таким чином, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 2 Постанови № 1200).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19 червня 2019 року № 537 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби та реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.

Згідно з пунктами 3, 4 цієї постанови територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.

Враховуючи наведене, фактично відбулось (компетенційне) адміністративне правонаступництво.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові ВС від 30 грудня 2020 року по справі за № 805/4361/17-а.

Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув.

Враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції враховуючи положення ст. 446 ЦПК України.

Керуючись статями 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області - задовольнити

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2021 року.

Судді В.М. Барков

М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська