Провадження № 4-с/582/1/21
Справа № 582/127/19
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Жмурченка В. Д., за участі секретаря судового засідання Коваль В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів скаргу ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця,

У С Т А Н О В И В:

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. щодо проведення розрахунку заборгованості за його клопотанням у виконавчому провадженні № 61356587, а також зобов`язати державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. провести розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні № 61356587.

25 січня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про змiну заявлених вимог, згідно якого він просить скасувати розрахунок заборгованостi державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. у виконавчому провадженні № 61356587 вiд 11.01.2021, а також зобов`язати державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. провести розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 61356587 з урахуванням всiх квитанцiй та доказiв.

Свої вимоги мотивує тим, що у Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження № 61356587 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 11.01.2021 державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованостi, відповідно до якого його борг станом на 08.01.2021 становив 7441,64 грн. Однак зазначений розрахунок заборгованості державний виконавець провела без урахування фіскального чеку № 0215 від 16.12.2020.

Державний виконавець Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А. В. зі скаргою ОСОБА_1 не погодилась, подала до суду відзив на скаргу, в якому зазначила, що ОСОБА_1 не наведено доказів та фактів, що підтвердили б, що відбулось порушення його прав, свобод або законних інтересів діями або бездіяльністю державного виконавця. Просила відмовити в задоволенні скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, просили розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши зібрані у матеріалах справи докази, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону № 1404-VIII спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц (провадження № 14-496цс19) викладений правовий висновок, згідно з яким, оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства. У цій справі спір вирішувався саме шляхом подачі скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів, з чим погодилася Велика Палата Верховного Суду.

Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 401/3734/16-ц та від 22 квітня 2020 року у справі № 523/7815/18 дійшов висновку, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом Закон) однією із засад здійснення виконавчого провадження є законність.

Одним із заходів примусового виконання рішень згідно з статтею 10 Закону є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно з статтею 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з статтею 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача та подання заяви стягувачем або боржником.

Згідно з пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Згідно ч. 1, 4 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. перебувають матеріали виконавчого провадження № 61356587 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

24.11.2020 державним виконавцем Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за період з 01.09.2020 по 01.11.2020. Згідно даного розрахунку станом на 01.11.2020 борг ОСОБА_1 складав 15 340,58 грн.

11.01.2021 державним виконавцем Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А.В. було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за період з 01.11.2020 по 08.01.2021. Згідно даного розрахунку, станом на 08.01.2021 борг ОСОБА_1 складає 7441,64 грн.

З вказаним розрахунком заборгованості ОСОБА_1 не погоджується, оскільки державним виконавцем не було враховано фіскальний чек № 0215 від 16.12.2020 на суму 3860,00 грн.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у рамках даної скарги відсутні підстави для скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.01.2021, однак вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А. В. здійснити по виконавчому провадженню № 61356587 розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , за період з 17.01.2019 по 28.01.2021, врахувавши всі види доходів платника аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 124 Конституції України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, ч.1 223, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України; ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 1, 2, 10, 13, 18, 57, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А. В. задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зорівчак А. В. здійснити по виконавчому провадженню № 61356587 розрахунок виплати та заборгованості ОСОБА_1 , за період з 17.01.2019 по 28.01.2021, врахувавши всі види доходів платника аліментів.

У задоволенні іншої вимоги відмовити.

У рамках судового контролю подати Недригайлівському районному суду Сумської області, в строк до 01.03.2021, звіт про виконання даної ухвали та розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 61356587.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було проголошена ухвала протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко