"24" листопада 2021 р.
Справа № 2-4034/11
Провадження №4-с/489/25/21
У Х В А Л А

24 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» адвокат Корець Ю.О. звернувся до суду зі скаргою, якою просив скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 19.11.2020 про закінчення виконавчого провадження; відновити виконавче провадження № 62167514 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості по кредитному договору № МL-400/094/2008 у розмірі 487 085,37 грн., по процентам 72431,14 грн., пені 30 000, 00 грн., всього 589516,51 грн. Посилаючись на те, що 11.07.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № МL-400/094/2008, за умовами якого ОСОБА_1 було надано для придбання нерухомого майна 64000 доларів США строком до 11 липня 2023 року. 11 липня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20.03.2013, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 589516,51 грн. заборгованості за кредитним договором та з кожного по 850 грн. судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської обл. Куліченка Д.О. було відкрито виконавче провадження № 62167514 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судоми м. Миколаєва від 18.04.2013 по справі № 2-4034/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 589516,51 грн. заборгованості за кредитним договором. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської обл. Куліченка Д.О. було відкрито виконавче провадження № 62167974 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судових витрат на суму 910 грн. вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження № 62168063.

19 листопада 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення суду.

Проте, приватним виконавцем на користь стягувача не стягнуто жодної копійки для погашення заборгованості за кредитним договором, залишок заборгованості складає 463174 грн. 62 коп. Вважає, що приватним виконавцем фактично позбавлено стягувача за даним виконавчим провадженням поновлення його порушених прав та зробив неможливим реалізацію конституційного принципу обов`язковості виконання рішення суду.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 11 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 64 000 доларів США строком до 11 липня 2023 року з метою придбання нерухомого майна.

У той же день, ОСОБА_1 придбала у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , який за договором іпотеки було передано в іпотеку кредитору в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Також, 11 липня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») 589 516 грн 51 коп. заборгованості за кредитним договором та з кожного по 850 грн. судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

18 квітня 2013 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Красавіна Ю.С. отримала чотири виконавчих листа № 2-4034/2011 для примусового виконання вказаного судового рішення, а саме: два виконавчі листи стосовно боржника ОСОБА_1 окремо про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 589 516.51 грн. та стягнення 850 грн. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також два аналогічні виконавчі листи стосовно боржника ОСОБА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. постановою від 22 травня 2020 року відкрив виконавче провадження № 62167514 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4034, виданого 18 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 589 516 грн. 51 коп.

Постановою приватного виконавця від 22 травня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 62167974 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4034/2011, виданого 18 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судових витрат на суму 910 грн.

Виконавчі провадження № 62166614, № 62167514, № 62167974 були об`єднані у зведене виконавче провадження № 62168063.

17 серпня 2020 року приватний виконавець в рамках зведеного виконавчого провадження № 62168063 здійснив опис та арешт житлового будинку, загальною площею 113,0 кв. м, житловою площею 64,5 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що виніс відповідну постанову.

31 серпня 2020 року у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 приватний виконавець Куліченко Д.О. виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а 3 вересня 2020 року постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні.

10 вересня 2020 року приватним виконавцем у зазначеному вище зведеному виконавчому провадження було винесено, ще дві постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме залучення фізичної особи підприємця ОСОБА_4 та призначення приватного підприємства «СОВА-1».

Проте, вищевказані постави визнані неправомірними та скасовані рішеннями першої та вищих інстанцій.

Згідно платіжної вимоги № 62168063/1 від 11.06.2020, платіжної вимоги № 62168063/2 від 11.06.2020, платіжної вимоги № 62168063/3 від 11.06.2020 та платіжної вимоги № 62168063/4 від 11.06.2020, ОСОБА_1 внесено на розрахунковий рахунок стягувача приватного виконавця Куліченка Д.О. грошові кошти у загальному розмірі 844 376,64 грн. в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-4034/2011 від 18.04.2013 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва та виконавчим написом № 7384 від 13.09.2013 вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

19 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 62167514 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4034 виданого 18.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») 589 516 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором та з кожного по 850 грн. судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, щодо боржника ОСОБА_1 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника зазначає, що приватним виконавцем на користь стягувача не стягнуто жодної копійки для погашення заборгованості за кредитним договором, залишок заборгованості складає 463174 грн. 62 коп., на підтвердження зазначеного суду надано: розрахунки заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-400/094/2008 від 11.07.2008 станом на 06 квітня 2011 року та станом на 11 грудня 2020 року; довідку від 14.12.2020 за вих. № 222 про здійснення погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № МL-400/094/2008 від 11.07.2008, відповідно до якої на рахунок банку надходили кошти щодо погашення боргу від ОСОБА_2 у розмірі 11341,89 грн. та кошти щодо погашення боргу від ОСОБА_1 у розмірі 115000,00 грн.; копії виписок по особовому рахунку (а.с 109-118).

У відповідності до ст. 19 Конституції України, суд зобов`язаний діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що з постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 квітня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гаїбовим Р.Е., у зв`язку з фактичним виконанням боржником ОСОБА_2 виконавчого листа № 2-4034, виданого 18 квітня 2013 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом на загальну суму 589 516.51 грн., виконавче провадження № 52694905 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа закінчено (т.1 а.с. 223,224). Супровідним листом ця постанова та виконавчий лист з відмітками про виконання державним виконавцем 16 квітня 2019 року направлено на адресу суду (т. 1 а.с. 222).

В оригіналі виконавчого листа № 2-4034/2011 виданого 18.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва міститься відмітка державного виконавця, згідно якого стягнуто за виконавчим документом 589516,51 грн. та виконавчого збору 5895,65 грн. (т. 1 а.с. 225).

19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. з заявою, якою просила, зокрема, закінчити виконавчі провадження № 62167514 та № 62167974 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. від 19.11.2020, вбачається, що виконавчі провадження № 62167514 та № 62167974 виведені із зведеного виконавчого провадження № 62168063.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

19 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 62167514 та № 62167974 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4034 виданого 18.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») 589 516 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором та з кожного по 850 грн. судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, щодо боржника ОСОБА_1 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 47 цього Закону, грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Відповідно до п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень. Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Перерахування грошових коштів приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснено не було, оскільки стягнення було проведено в рамках виконавчого провадження № 52694905, яке перебувало на виконанні в Інгульському відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) боржником ОСОБА_2 сплачено борг у загальному розмірі 589 516 грн. 51 коп., які держаний виконавець Інгульському відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повинен був перерахувати на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Крім того, слід зазначити, що з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином скаржником не доведено неправомірності дій приватного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «30» листопада 2021 року.