Справа № 2-3353/12
Провадження № 6/712/58/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача на його правонаступника, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2013 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість по кредитному договору в сумі 667449,71 грн. та судовий збір у розмірі 424,89 грн., а всього 667874,60 грн. Вказує, що 23.09.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 2306/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0 1). У зв`язку з цим, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача на його правонаступника.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У зв`язку із неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не проводилося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2013 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість по кредитному договору в сумі 667449,71 грн. та судовий збір у розмірі 424,89 грн., а всього 667874,60 грн.

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» 23.09.2020 укладено Договір відступлення прав вимоги № 2306/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0 1).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Проводячи аналіз наведених норм права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишилося невиконаним («Шмалько проти України», № 60750/00, пункт 43, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», № 67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року та інші).

Відповідно до правової позиції ВС від 16.05.2018 у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадженя стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному випадку правонаступник стягувача сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку ст.. 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція міститься у ПВС КЦС від 21.03.2018 року у справі № --1355/10.

Враховуючи позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватись як при відкритому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін6. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.. 512, 514 ЦК України та ст.. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах ВС від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31.10.2018 року у справі № 201/8548/16-ц та від 15.08.2018 року у справі № 190/2119/14-ц.

За таких обставин, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вердикт Капітал» підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-261, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) у справі № 2-3353/12 за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 01).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Повний текст ухвали складено 04.02.2021