Справа № 703/2552/21
29 листопада 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Гордієнко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів
05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , 2010 року народження, та сина ОСОБА_4 , 2013 року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 березня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (актовий запис №60). Вони мають спільних малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , 2010 року народження, та сина ОСОБА_4 , 2013 року народження. Сімейні та шлюбні відносини між ними припинені. Сім`я носить формальний характер, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Крім того, спільні з відповідачем діти перебувають на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає.
Ухвалою судді від 09 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Атопкін С.В. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена в її заяві про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 Сімейного Кодексу.
Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Судом встановлено, що сторони з 18 березня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , 2010 року народження, та сина ОСОБА_4 , 2013 року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.9, 10).
Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Спільного господарства не ведуть з 2019 року. Вважає, що її з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяви чи заперечень щодо розірвання шлюбу до суду не надав, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи, що позивачем не висловлена позиція щодо відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища, суд залишає їй прізвище « ОСОБА_1 ».
Крім того, відповідно до довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №6, виданої ОСББ «Софіївська-3» 01 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , донька ОСОБА_3 , 2010 року народження, та син ОСОБА_3 , 2013 року народження, проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).
Згідно довідки №1284, виданої Березняківською сільською радою 08 вересня 2021 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.25).
Доказів проживання відповідача спільно з дітьми та перебування їх на його утриманні матеріали справи не містять.
Позивач у своєму позові заявила, а відповідач заперечень не надав, що їх спільні малолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні.
Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять.
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Однак, позивачем ОСОБА_1 вимоги ч.2 ст.183 СК України не враховані, в зв`язку з чим безпідставно заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох дітей у частці від всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину окремо.
Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяви чи заперечень щодо стягнення аліментів до суду не надав, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок.
Також, враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою, в частині стягнення аліментів, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.
Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
26 липня 2021 року між Адвокатським бюро «Сергія Атопкіна» в особі управителя Атопкіна С.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги (а.с.13).
Відповідно до п.1.1 вказаного договору, бюро зобов`язується надати клієнту допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в Смілянському міськрайонному суді по питання підготовки та подання позовної заяви до суду про розірвання шлюбу клієнта, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та представництво інтересів клієнта в суді.
Згідно п.4.1 зазначеного договору, вартість послуг бюро становить 1000 гривень.
Відповідно до квитанції №7, виданої адвокатом Адвокатським бюро «Сергія Атопкіна», ОСОБА_1 за надані адвокатом послуг сплатила кошти у сумі 1000 гривень (а.с.17).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтвердженні витрати позивача на правову допомогу адвоката Адвокатського бюро «Сергія Атопкіна» у розмірі 1000 гривень є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, наданими адвокатом обсягом послуг під час підготовки позовної заяви, затраченим часом на надання правничої допомоги під час судового розгляду справи, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим, з врахування задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 24, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 191СК України, ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 274, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 18 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №60.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , аліменти на утримання двох дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 05 серпня 2021 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , судові витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та судові витрат по отриманню професійної правничої допомоги у сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, а всього - 1908 (одна тисяча дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко