Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2021 Справа №607/8073/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря Савіцької О.П., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4 в якому просять визначити в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ними та відповідачем розмір часток по 1/4 частці кожному.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка розташована на шостому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 27,5 кв.м, загальна площа квартири становить 49,7 кв.м. Проте, оскільки частки у свідоцтві не визначені, а договір про виділ часток у праві спільної сумісної власності не укладався, у зв`язку із недосягненнями сторонами згоди з приводу виділення в натурі частки відповідача із сумісного спільного володіння виникла потреба у зверненні із даним позовом до суду за захистом законних прав та інтересів позивачів.

Із вказаних підстав позивачі просять визначити, що частка кожного із них в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/4 частки.

Ухвалою судді від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 липня 2021 року.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник позивачів ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, однак представник позивачів попередньо звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане 02 грудня 1998 року Міським бюро технічної інвентаризації.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 виготовленого 07 грудня 1998 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_2 квартира розташована на шостому поверсі дев`яти поверхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 27,5 кв.м, загальна площа квартири становить 49,7 кв.м.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно зі статтею 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, судом встановлено, що правовий режим власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , є спільна сумісна власність без визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності.

Позивачі у позові просять визнати за ними та відповідачем частки в праві спільної сумісної власності в розмірі 1/4 частки кожному.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, кожен учасник спільної сумісної власності має право припинити для себе відносини спільної власності шляхом виділу в натурі частки із спільного майна або поділу його між співвласниками.

Позивачі в своїй позовній заяві не просять суд ані виділити в натурі свою частку з спільного майна, ані здійснити поділ такого майна. Натомість просять суд визначити розмір часток між власниками в праві спільній сумісній власності на квартиру в розмірі по 1/4 частці за кожним.

З приводу заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Із заяви відповідача отриманої та зареєстрованої судом 12 липня 2021 року вбачається, що ним не оспорюється розмір часток та їх рівність.

Однак як випливає із змісту позовної заяви в сторін виникли суперечності з приводу користування, утримання та збереження спірного майна.

Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Тому суд вважає за необхідне, з урахуванням наміру позивачів в подальшому розпоряджатися частиною свого майна на власний розсуд та презумпції рівності часток у праві спільної власності, задовольнити позовні вимоги в частині визначення частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 1/4 часток за кожним з позивачів.

Проте, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відносно визначення розміру частки у праві спільної власності за відповідачем є необґрунтованими, оскільки права відповідача в даній справі не порушені, а позовні вимоги заявлені з метою захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу позивачів. Відповідач, як співвласник майна, вправі на власний розсуд розпоряджатися своїм правом власності на майно, у тому числі і на визначення часток в ньому.

Тому враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем не заявлено вимогу про захист його прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визначення частки ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частки.

Таким чином позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення шляхом визначення за позивачами частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частки кожному із позивачів.

У зв`язку з тим, що позивачі не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 4, 11-13, 76-83, 137, 141, 229, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/4 частки.

Визначити, що частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/4 частки.

Визначити, що частка ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/4 частки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич