справа № 566/1437/20
провадження 2/566/126/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

у складі:

одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.,

при секретарі судового засідання Драган Л.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору №б/н від 08.10.2013 року в розмірі 10071 грн. 27 коп. та судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 8 жовтня 2013 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, за яким останній відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 2000,00 гривень.

Однак, взяті на себе зобов`язання за договором з повернення кредиту відповідач не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 20.09.2020 року становить 10071 гривню 27 копійок та складається з наступного:

- 3481,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: - 3481,35 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-1251,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

-5338,64 грн. - нарахована пеня.

Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути з неї борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 20.09.2020 року; витяг з "Умови та правила надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою"; копію заяви позичальника та довідку про умови кредитування та обслуговування кредитної карти.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій вказав, що банк повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. ( а.с. 88)

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що дійсно отримувала кредитні кошти в АТ КБ «Приватбанк» і здійснювала погашення кредиту, в останнє приблизно три роки тому. Відтак вважала, що борг у неї відсутній. Водночас за документальним підтвердженням про відсутність такого боргу до банку не зверталась. З нарахованою заборгованістю по тілу кредиту згідна. Водночас просила застосувати строки позовної давності, про що подала письмову заяву.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.

Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем ОСОБА_1 року кредитного договору №б/н, 08.10.2013 року, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, ОСОБА_1 впродовж строку кредитування, отримала кредитні кошти в розмірі встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за його користування.

В подальшому ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, що підтверджується документально (а.с. 53-55).

Поряд з цим, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів у строки на умовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 20.09.2020 року їй нараховано заборгованість в сумі 10071 гривню 27 копійок та складається з наступного:

- 3481,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: - 3481,35 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-1251,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

-5338,64 грн. - нарахована неустойка, в тому числі: 5138,64 грн. - пеня; 200 грн. - штраф.

Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком (а.с. 6-10).

Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Крім цього, згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як видно з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 прострочила виконання зобов"язання з повернення кредитних коштів, у зв"язку з чим їй нараховано, крім тіла кредиту, відсотки за його користування, а також неустойку за прострочення зобов"язання.

Зазначена у розрахунку сума заборгованості за простроченими відсотками узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Тарифах, а також визнана позичальником ОСОБА_1 . Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми простроченого тіла кредиту та прострочених відсотків, є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору.

Крім цього, обгрунтованим також є розмір пені в сумі 5138,64 грн., нарахування якої теж передбачено умовами договору.

Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок ОСОБА_1 по поверненню кредиту, а також нарахованих відсотків за його користування та пені, знайшов своє підтвердження в повному обсязі. При цьому, як видно з виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1 , останній раз погашення боргу нею здійснювалось 09.07.2019 року, тобто у межах загальних строків позовної давності, у зв"язку з чим, перебіг зазначених строків згідно ст.264 ЦК України було перервано. А тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення, однак частково, з наступних підстав.

Так, необгрунтованим суд вважає нарахування штрафу в розмірі 200 гривень, який, як і пеня є одним і тим самим видом відповідальності за прострочення зобов"язання ( неустойкою), відтак у задоволенні вимоги про стягнення штрафу слід відмовити.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_1 подала заяву про застосування строків позовної давності, в тому числі до нарахованої пені. А тому, приймаючи до уваги, що нарахування пені в сумі 5138,64 грн. здійснено включно по 01.10.2019 року, а позов подано 25.11.2020 року, то суд прийшов до висновку, що строки нарахування заборгованості зазначеної пені, перевищують однорічний строк, передбачений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Тобто, з дня останнього, коли здійснено нарахування пені з накопичувальним підсумком і до дня звернення позивача з даним позовом до суду, сплили строки позовної давності, що застосовуються до неустойки (штрафу, пені). З цих підстав, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 5138,64 грн., слід відмовити, у зв"язку з пропуском строків позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог

Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 549 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", , рах. № НОМЕР_2 ( для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299, заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.10.2013 року в розмірі 4732 (чотири тисячі сімсот тридцять дві) гривні 63 копійки, яка складається з наступного: 3481,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1251,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", , рах. № НОМЕР_2 ( для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 987 (дев`ятост вісімдесят сім) гривень 73 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне судове рішення виготовлено 28 січня 2021 року.

С У Д Д Я :