Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2529/20
Провадження № 2/191/849/20
25.01.2021 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
28.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 листопада 2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено рішення у справі №2-1724/11, яким стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. 10 червня 2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі №191/564/20, яким стягнуто з позивача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Із ухваленням останнього за часом судового рішення про стягнення аліментів та наявністю у позивача на утриманні двох дітей, його матеріальний стан погіршився, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття.
До початку проведення судового засідання представником позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , надано суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечення проти заочного розгляду справи та можливість розгляду справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.
04 листопада 2011 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили 15.11.2011 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_9 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).
На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 , стягнуто на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7-8).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, в тому числі в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема до статті 182 СК України, частину другу якої викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і його матеріальний стан погіршився після стягнення в примусовому порядку з його заробітку (доходу) аліментів на утримання молодшої за віком дитини.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення, які стягуються з його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ј частки до 1/6 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.
Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Матеріали справи містять квитанцію №84 від 28.08.2020 року про сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., але на рахунок, який був дійсний у 2019 році, тому суд вважає необхідним за результатом розгляду справи стягнути з позивача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. на відповідний рахунок суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, ст. 265 281 ЦПК України, ст.ст. 7, 181, 192 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року, що набрало законної сили 15.11.2011 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий 18 квітня 2006 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_9 , на утримання дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частки усіх видів його заробітку (доходу), на 1/6 частину його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнення провадити з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відізвати виконавчий лист №2-1724/11, виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А. В. Твердохліб