РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року

м. Рівне

Справа № 570/4906/19

Провадження № 22-ц/4815/163/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Шимківа С.С., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання :Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року, постановлену в складі судді Остапчук Л.В., у справі №570/4906/19,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача - страховика ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

На стадії підготовчого судового засідання представником відповідача адвокатом Поліщук Д.В, було заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, оскільки відповідач вважає помилковим висновок експерта в частині визначення кількості, характеру пошкоджень і як наслідок вартості матеріального збитку автомобіля «BMW».

З урахування наведеного, просить призначити судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої постановити питання:

1) яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, що сталася 08 листопада 2018 року.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року судова автотоварознавча експертиза призначена і провадження у справі зупинено, а також вирішено питання щодо оплати судової експертизи.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи та зупиняючи провадження, суд першої інстанції виходив з положень ст.103 ЦПК України.

Третя особа з вказаним судовим рішенням не погодилась та подала апеляційну скаргу. Просила скасувати вказану ухвалу через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції, що ухвала суду не містить жодної вказівки про наявність сумніву у суду щодо правильності висновку експерта, а також не зазначені мотиви з яких суд дійшов висновку і закон, яким керувався суд постановляючи ухвалу. Судом не з`ясовано думку представника позивача щодо заявленого клопотання та доцільність призначення такої експертизи. Не з`ясував думку щодо експерта та експертної установи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи викладені у апеляційній скарзі такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що для повного та об`єктивного з`ясування обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а тому вважав за доцільне призначити по справі оціночно-будівельну експертизу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає матеріалам справи і узгоджуються з вимогами закону.

Із тексту позовної заяви убачається, що на підставі висновку №ЕD 096 про оцінку автомобіля від 14.03.2019 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «BMW», ПАТ НАСК «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 99490,00 грн.

Судова авто товарознавча експертиза пошкодженого автомобіля, до пред`явлення позовних вимог, судом не призначалась.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу в справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до положень ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

З урахуванням вищезазначених вимог ЦПК України вбачається, що при призначенні експертизи під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції дотримано вимоги процесуального законодавства. При цьому, відповідно до ч.4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 12, 13 ЦПК України, якими встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Таким чином, призначення експертизи за результатами розгляду клопотання відповідача є елементом права на справедливий розгляд справи та відповідає принципу змагальності та рівності сторін.

Крім того, надання оцінки ухвалі суду про призначення експертизи з точки зору належності та допустимості можливого висновку експерта, як доказу у справі, відноситься до виключної компетенції суду, який розглядає справу по суті, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

Отже, висновок експерта судом буде оцінюватись разом з іншими доказами у справі, права на подання яких відповідач не позбавлений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для його задоволення клопотання в зв`язку з тим, що визначення дійсного розміру заподіяних позивачу збитків має значення для правильного вирішення спору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та не можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2021 року.

Головуючий :

Судді :