Справа № 724/1717/20
Провадження № 2/724/25/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Сенік М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в містіХотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01 вересня 2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 1665, між нею та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.

Причиною розпаду сім`ї, є те, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, в результаті чого втрачено кохання та взаєморозуміння.

Від подружніх відносин у сторін є неповнолітня дитина:

- син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться. Заперечує щодо примирення з відповідачем, спору про поділ майна та місце проживання дитини немає, дитина залишається проживати з матір`ю.

Також зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, може надавати матеріальну допомогу, має регулярний дохід біля 40 000 грн. на місяць від заготівлі та продажу сільськогосподарської продукції, працездатний, стан здоров`я його дозволяє працювати, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина.

Просить суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » та стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дитини, щомісячно.

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які він отримав 09.01.2021 року, але станом на 01.02.2021р. відзив на позов до суду не подав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 вересня 2018 року уклали шлюб, який зареєстровано Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 1665 (а.с.10).

Від подружніх відносин у сторін є неповнолітня дитина:

- син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати.

Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно довідки № 1130 від 17.11.2020 року виданої виконкомом Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою.

При цьому судом враховується, що при визначенні розміру аліментів у сумі 3500,00 гривень, позивач не підтвердила змогу відповідача їх сплачувати.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 3500,00 гривень щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню судом, а саме на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В решті частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 840,80 грн. та судові витрати в розмірі 840,80 грн. на користь держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , який було зареєстровано 01 вересня 2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 1665 - розірвати.

Відновити позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно в твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття.

В решті частині позову - відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.02.2021р.

Суддя: Л. Л. Гураль