Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" листопада 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О., при секретарі судового засідання Ситнік О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Форвард Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача Акціонерного товариства «Форвард Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. У позові посилається на те, що вона працює у ФОП « ОСОБА_2 » на посаді продавця та 09 вересня 2021 року позивачці стало відомо, що її банківська картка АТ «ПриватБанк» заблокована на підставі виконавчого провадженням. 14 вересня 2021 року позивачка поштою отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №66758410 від 08 вересня 2021 року, видану приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. З даної постанови вбачається, що вона була відкрита на підставі виконавчого напису №8064 від 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості в розмірі 27464 грн. 91 коп. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса вчинений з чисельними порушеннями законодавства. Так, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився в безспірності заборгованості по кредитному договору. Виконавчий напис не може існувати окремо від документу, який встановлює заборгованість та з приводу якої вчинено такий напис. На підставі викладеного, просила визнати виконавчий напис №8064, виданий 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості в розмірі 27464 грн. 91 коп., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 454 грн. та 908 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явились, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явились, неодноразово були повідомлені належним чином про час та місце проведення підготовчих засідань та судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Із Виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 19 серпня 2021 року встановлено, що звернуто стягнення з ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за кредитним договором № 105421484 від 04 квітня 2013 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 червня 2019 року по 06 вересня 2019 року. Сума заборгованості складає 26364,91грн.( заборгованість за сумою кредиту - 17928,14 грн., заборгованість за процентами 8436,77 грн.). Вартість вчинення виконавчого напису складає 1100 грн. та підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №8064.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №66758410 від 08 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису № 38064 від 19 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 27464,91 грн.

Відповідач АТ «Банк Форвард» на адресу суду не направив жодного розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Дослідивши зміст виконавчого напису, суд встановив, що він виданий із порушенням ЗУ «Про нотаріат», а саме у спірному виконавчому написі визначено, що строк платежу по кредитному договорі настав, однак не вказано який саме строк виконання. Таким чином не зрозуміло чи дотримано нотаріусом вимог, щодо трирічного строку давності стягнення заборгованості.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом нотаріального напису.

Крім того, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, що передбачено також і Порядком № 296/5. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Із змісту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що заборгованість стягується за період з 08 червня 2019 року по 06 вересня 2019 року, сам кредитний договір було укладено 04 квітня 2013 року, однак не вбачається яким чином формувалася вказана заборгованість.

Суд вважає, що хоча у виконавчому напису зазначений період стягнення заборгованості за період з 08 червня 2019 року по 06 вересня 2019 року, однак зазначені у виконавчому напису обставини не підтверджені належними доказами, наявні у справі докази свідчать, що кредитний договір укладено 04 квітня 2013 року, строк дії кредитного договору та повернення кредитних коштів невідомий, а також не підтверджено документально перехід права вимоги до боржника відповідними договорами, отже, виконавчий напис 19 серпня 2021 року вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку № 296/5, оскільки порушено встановлений трирічний строк позовної давності та вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, кредитний договір № 105421484 від 04 квітня 2013року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за нотаріально непосвідченим кредитним договором.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Кївського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. від 19 серпня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 8064, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 105421484 від 04 квітня 2013 року - таким, що не підлягає виконанню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. суд виходить з наступного.

Виходячи із зібраних у справі доказів, суд приходить до переконання, що позивачкою в силу вимог ч.1 ст.81 ЦПК України жодними належними доказами не доведено факту сплати нею судового збору в розмірі 454 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, у зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою, позивачка сплатила судовий збір в розмірі 908 грн. та це підтверджено відповідною квитанцією, та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 28, 81, 133, 137, 141, 158, 258, 259, 263, 264, 265, 268,280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Форвард Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис № 8064, вчинений 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного Товариства «Форвард Банк» заборгованість за кредитним договором № 105421484 від 04 квітня 2013 року становить 27464,91 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Форвард Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: Ю. О. Матвєєва