Провадження № 2/522/5101/21
27 січня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -
Позивач 18.11.2020 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини
Позовна заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи про розлючення у сторін не виникало спору щодо місця проживання їх спільної доньки ОСОБА_3 . Втім, після розірвання шлюбу відповідач почав порушувати перед позивачем питання щодо періодичного проживання дитини разом з батьками відповідача. Позивачка вважає, що періодичне проживання доньки в іншому місці може зашкодити учбовому процесу, адже з вересня 2020 року ОСОБА_3 пішла до школи.
Ухвалою суду від 19.11.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 27.01.2021 року.
27.01.2021 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Позивач та третя особи подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позовні вимоги.
Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, відзиву не надав, у судове засідання не з`явився, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до характеристики сусідів позивачки, ОСОБА_1 можна охарактеризувати як доброзичливу, чуйну та спокійну молоду жінку. Донька ОСОБА_6 завжди охайна, доброзичлива та привітна.
З місця роботи, а саме фірма «ЛАНА» ТОВ, де позивачка працює менеджером зі збуту, ОСОБА_1 характеризують як стійкою до стресових ситуацій, хороший і відповідальний співробітник. Відносини з колегами підтримує позитивні і доброзичливі. Позивачка вміє тримати себе в руках, дотримується всіх встановлених правил, не має шкідливих звичок та не створює конфліктів між співробітниками.
Вихователь та директор Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №114 Одеської міської ради Одеської області характеризують ОСОБА_1 як гармонійну, відкритою, з чіткими соціальними межами людиною. Вказують, що позивачка працює є головою батьківського комітету.
ОСОБА_1 , котра працює в Фірмі «ЛАНА» ТОВ на посаді менеджера зі збуту отримує заробітну плату, яка за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року склала 28 580,99 грн.
Доньку сторін ОСОБА_7 вихователь та директор Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №114 Одеської міської ради Одеської області характеризують дуже позитивно, в цілому як дитину у якої сформовані всі розумові, фізичні та психологічні якості за її віковим розвитком.
В свою чергу, класовод та директор Одеської спеціалізованої школи №121 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Одеської міської ради Одеської області характеризують ОСОБА_3 як старанну, здібну, акуратну, ввічливу, врівноважену, доброзичливу, наполегливу, дисципліновану, толерантну, цілеспрямовану, чемну, чуйну та товариську дівчинку.
ОСОБА_4 займається хореографією в студії «Lera Semashko Dance Studio».
Позивачка та її донька відповідно до довідок сімейного та дитячого лікарів здорові.
Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Так, відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.
При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.
При цьому згідно ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Місце проживання - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1ст.29 ЦК). Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (ч. 1ст.33 Конституції).
Однак визначення місця проживання дитини має свою специфіку, оскільки дитина, як правило, в силу своєї психічної та фізичної незрілості, фактичної нездатності проживати самостійно мають проживати разом зі своїми батьками або з особами, які їх заміняють.
Отже, чинне законодавство, встановлює особисте немайнове право батьків визначати місце проживання дитини.
Слід зауважити, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Позивачка вказує, що сторони дійшли згоди щодо проживання ОСОБА_3 при розлученні, проте батько систематично залишає доньку у своїх батьків, що може негативно вплинути на учбовий процес.
ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання разом з матір`ю та постійно з нею проживає, знаходиться на її утримані, позивачка та її донька добре характеризуються.
Тому, суд дійшов висновку про необхідність визначення місця проживання ОСОБА_4 разом з матір`ю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем її реєстрації та проживання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 28.01.2021 року.
Суддя: В.Я.Бондар