Справа № 464/3076/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-з/811/33/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 (правонаступники ОСОБА_4 (законний представник ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 ) до ОСОБА_1 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Пилипенко Христини Олегівни, про визнання недійсним та скасування договору, скасування рішення про державну реєстрації права власності, скасування права власності, визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

06.04.2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14 липня 2016 року просила: визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 28 серпня 2014 року між нею та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Х.О. та зареєстрований в реєстрі за №971; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15426103 від 28 серпня 2014 року на вказану квартиру за ОСОБА_1 ; скасувати право власності ОСОБА_1 на таку квартиру та погасити запис про право власності №6816525 від 28 серпня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 03 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 28 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Христиною Олегівною та зареєстрований в реєстрі за №971. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 лютого 2017 року змінено, доповнено його резолютивну частину абзацом наступного змісту «Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (законний представник ОСОБА_5 ) в користь ОСОБА_1 501301 грн - по 250 500 грн з кожного».

В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 3000 грн судового збору.

12.02.20201року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив здійснити розподіл судових витрат, а саме судового збору в сумі 6 629,27 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі підтримав, просив здійснити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення у справі додаткового рішення не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи встановлено, що 20 травня 2020 року між адвокатом Ганичем І.М. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язувався надавати клієнту правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта.

20 травня 2020 року між адвокатом Ганичем І.М. та Герус Н.І. було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, за умовами якої адвокат зобов`язувався надати клієнту, а клієнт зобов`язувався оплатити правничу допомогу адвоката по захисту його інтересів при розгляді апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03.02.2017 року.

На підтвердження понесення ОСОБА_1 при розгляді справи судом апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн ОСОБА_2 долучив договір про надання правової допомоги від 20.05.2020 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 20 травня 2020 року, детальний опис робіт (послуг), копії квитанцій, акт про прийняття-передачу наданих послуг за договором про надання правової допомоги ОСОБА_1 у справі № 464/3076/16-ц (а.с. 52-53, 55-57 том 3).

За подання апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 лютого 2017 року ОСОБА_1 сплачено 4333,27 грн судового збору (квитанція № 116 від 25.05.2017 року (а.с. 137, том 1), квитанція № 42 від 10.07.2017 року (а.с. 152, том 1)).

Звертаючись до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на те, що постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а тому на користь апелянта підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 лютого 2017 року змінено, доповнено його резолютивну частину абзацом наступного змісту «Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (законний представник ОСОБА_5 ) в користь ОСОБА_1 501301 грн - по 250 500 грн з кожного», в решті рішення суду залишено без змін.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доповнюючи резолютивну частину рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 лютого 2017 року абзацом наступного змісту «Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (законний представник ОСОБА_5 ) в користь ОСОБА_1 501301 грн - по 250 500 грн з кожного», суд апеляційної інстанції виходив з необхідності застосування у даній справі наслідків недійсності правочину (ч. 3 ст. 226 ЦК України) визнаного недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст.225 ЦК України, що тягне за собою зміну судового рішення.

При цьому, колегія суддів погодилася з висновками районного суду про підставність позовних вимог ОСОБА_3 (правонаступники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ) про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 28 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Христиною Олегівною та зареєстрованого в реєстрі за №971.

Тобто, апеляційним судом було змінено лише резолютивну частину рішення та застосовано наслідки недійсності правочину, по суті ж судове рішення залишено без змін, що не є підставою для вирішення питання про розподіл судових витрат та ухвалення у справі додаткової постанови.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Шеремета Н.О.

Цяцяк Р. П.