Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 Справа №761/25691/15-ц

01 листопада 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Скали В.І.

-сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2015 року (дата здачі документів на пошту) позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 237 579,53 грн., з яких: 95 711,20 грн. заборгованість за тілом кредиту та 141 868,33 грн. заборгованість за відсотками.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 20 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту за №0. Відповідно до умов вказаного кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 25 250 грн., на умовах сплати за користування кредитом 24% річних, на споживчі цілі, в строк з 20 жовтня 2006 року і до повного виконання умов зобов`язань.

08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив свої права вимоги кредитора за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк», в тому числі до ОСОБА_1 .

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у відповідних розмірах. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість у розмірі 237 579,53 грн., з яких: 95 711,20 грн. заборгованість за тілом кредиту та 141 868,33 грн. заборгованість за відсотками.

Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року позов банку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 20 жовтня 2006 року в розмірі 237 579,53 грн., судових витрат у розмірі 420 грн. за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» про виклик до суду відповідача, а також в користь банку судовий збір у розмірі 3563,69 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року, призначено справу до розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року передано вказану цивільну справу за територіальною підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2021 року прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження.

08 жовтня 2020 року представник відповідача адвокат Баранець О.А. подала відзив на позов. Вказала, що банком подано позов з пропуском строків давності. Пунктом п. 1.2.2 договору за №0 від 20 жовтня 2006 року встановлено строк повернення кредиту до 18 квітня 2008 року, а позов до суду пред`явлено 04 вересня 2015 року. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Також вказала, що в матеріалах справи відсутні документи первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують видачу ОСОБА_1 кредитних коштів згідно умов кредитного договору.

На підтвердження розміру заборгованості, позивачем надано лише розрахунок заборгованості, який не є належним доказом наявності заборгованості. На підтвердження заборгованості за кредитним договором повинна бути надана виписка з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які боржником перераховуються кошти за виконання кредитних зобов`язань.

Крім цього, наданий банком розрахунок є неповним та не зрозумілим, оскільки з останнього не можливо встановити період за який нараховано відсотки та за якою відсотковою ставкою здійснювалося їх нарахування.

Починаючи з 19 квітня 2008 року у позивача припинилося право нараховувати відсотки визначені договором, нарахування яких здійснюється лише з дня видачі кредиту до дати остаточного повернення кредиту, який визначено сторонами 18 квітня 2008 року.

Відтак, вважає, що банк не довів належними та достатніми доказами наявність та розмір заборгованості відповідача перед банком.

Крім того, вказала, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідача про переуступку боргу позивачу. Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитом між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений 08 грудня 2011 року без повідомлення відповідача.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Також, 28 жовтня 2020 року представник відповідача адвокат Баранець О.А. подала заяву про поворот виконання рішення суду. Вказала, що в ході виконання заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва області від 11 грудня 2015 року з ОСОБА_1 було стягнуто кошти в сумі 20 679,44 грн., що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачу. Посилаючись на наведене, просила допустити виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року та стягнути з банку в користь ОСОБА_1 20 679,44 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»).

16 липня 2021 року представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подав відповідь на відзив. Вказав, що строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», де АТ «Дельта Банк» довідалося про порушення відповідачем кредитних зобов`язань.

Крім цього, пунктом 8.8 кредитного договору передбачено, що строк дії договору встановлюється від дати його укладення (дати підписання договору сторонами) до повного повернення банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредитом і санкцій у разі їх застосування. Таким чином, розрахунок сум для стягнення, який подано при поданні позовної заяви, станом на 02 вересня 2015 року визначений в межах строку позовної давності.

Зазначив, що відповідачем не надано будь-яких доказів відмови від договору про надання споживчого кредиту, відтак кредитний договір свідчить про належне виконання банком зобов`язань з надання кредитних коштів у визначеному договором розмірі.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У відповіді на відзив представник позивача просив розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Попередньо подав відзив на позов.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за №0.

Згідно з умовами п. 1.1. Кредитного договору, банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 5000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 25 250 грн. за курсом НБУ на день укладення договору.

Відповідно до умов п. п. 1.2.1., 1.2.2. Кредитного договору, надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у термін з 20 жовтня 2006 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 18 квітня 2008 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору.

Пунктом 1.3.1. Кредитного договору передбачено, що за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 24% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п. 9.2. цього договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Згідно п. п. 2.2., 3.1. Кредитного договору, кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернуте стягнення в порядку, установленому законодавством України. Банк зобов`язується надати кредит позичальнику відповідно до умов даного договору.

Згідно графіку погашення кредиту Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту за №0 від 20 жовтня 2006 року, відповідач зобов`язаний був повернути кредит у термін до 20 квітня 2008 року, погашаючи його визначеними платежами у період з 20 листопада 2006 року по 20 квітня 2008 року.

Як слідує з наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку від 31 липня 2015 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за №0 станом на 31 липня 2015 року становить 10 993,06 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 237 579,53 грн., з яких: 4428,66 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 95 711,20 грн. заборгованість за тілом кредиту та 6564,40 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 141 868,33 грн. заборгованість за відсотками, з них прострочена заборгованість за кредитним договором станом на 31 липня 2015 року складає: 4428,66 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 95 711,20 грн. заборгованість за тілом кредиту та 1293,19 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 27 948,13 грн. заборгованість за відсотками.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Відповідно до умов п. 1.1 зазначеного договору, кредитний договір означає кожний договір про надання кредиту між позичальником та продавцем в якості кредитодавця, що зазначений в Додатку І до цього договору, разом з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до нього.

Права вимоги за кредитами означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами, а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення.

Пунктами 2.1, 2.3 вказаного договору передбачено, що з урахуванням положень цього договору та відповідно до них, продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі. Права вимоги за кредитами переходить від продавця до покупця та з урахуванням інших зобов`язань продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Як слідує з акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» документи щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0.

24 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір про відступлення прав вимоги за №2295/К, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Із витягу з Додатку за №1 до Договору за №2295/К про відступлення прав вимоги від 24 липня 2020 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору №0 від 20.10.2006 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що у задоволенні позову позивача слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що 20 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту за №0, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 24% річних та кінцевим терміном повернення не пізніше 18 квітня 2008 року.

Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі.

Банк надав відповідачу кредит на умовах та у порядку погоджених сторонами у договорі.

Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, та допустив виникнення заборгованості.

З врахуванням неведеного, судом встановлено, що відповідач отримав кредит, однак належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань та у встановлений строк коштів банку не повернув.

Доказів протилежного судом не встановлено. Відповідачем не надано суду жодних доказів, у тому числі квитанцій про сплату кредитних коштів.

Відповідач не заперечує факт підписання та укладення кредитного договору.

Разом з тим, відповідач заявив вимогу про пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В силу вимог ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання.

Згідно з вимогами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом цієї норми початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусового порядку.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови та зміст вищевказаних правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг шляхом отримання позичальником кредиту, яким визначено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий термін повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України 17.09.2014 року в справі № 6-95цс14.

Згідно з вимогами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що договором про надання споживчого кредиту за №0 від 20 жовтня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем передбачено графік погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів та встановлено термін повернення кредиту в повному обсязі, який визначено сторонами 18 квітня 2008 року.

Відтак, враховуючи вищевказані норми закону, позивач вправі був звернутись із позовом в межах трирічного строку після закінчення терміну остаточного повернення кредиту 18 квітня 2008 року, тобто до 18 квітня 2011 року.

Позов про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є позивач ТОВ «ФК «Європейська агенцій з повернення боргів», подав до суду 28 серпня 2015 року, згідно дати поштового відправлення, тобто з пропуском трирічного строку.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту переривання позовної давності, вчинення відповідачем дій щодо визнання боргу, тощо.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме з 08 грудня 2011 року після підписання договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», де АТ «Дельта Банк» дізналось про порушення відповідачем кредитних зобов`язань, як безпідставні, оскільки при укладенні вказаного договору 08 грудня 2011 року первісному кредитору ПАТ «УкрСиббанк» було відомо про порушення відповідачем умов кредитного договору термін виконання якого був встановлений у строк до 18 квітня 2008 року.

Крім цього, з моменту укладення зазначеного договору 08 грудня 2011 року до дати звернення до суду 28 серпня 2015 року минуло понад три роки.

Безпідставними є посилання представника позивача на те, що строк дії договору встановлюється від дати його укладення (дати підписання договору сторонами) до повного повернення суми кредиту, процентів та інших платежів, як такі, що суперечать умов договору та вимогам ст. ст. 253, 261 ЦК України.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенцій з повернення боргів», пропущено строк позовної давності, беручи до уваги клопотання представник відповідача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові.

Щодо заяви відповідача про поворот виконання заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року слід зазначити наступне.

В силу вимог ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких квитанцій, виписок з рахунків на підтвердження звернення стягнення на його кошти суду не надав.

Сама по собі постанова приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 17 липня 2020 року беззаперечно не підтверджує вказані обставини.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду слід відмовити за недоведеністю.

Роз`яснити, що заявник на позбавлений можливості повторно пред`явити вказану заяву в порядку ст. 444 ЦПК України після усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, код у .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 05 листопада 2021 року.

Головуюча І.М.Черніцька