Ухвала

20 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 554/11930/20

провадження № 61-13753ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання фактів, які порушують соціальне право,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом та просили встановити, що 5 % від доходу за попередній 2019 рік для ОСОБА_1 складає в 2020 році 911,25 грн, для ОСОБА_2 у 2020 році - 926,54 грн; суми судового збору, які вже стягнуті з них чи які вимагають сплатити в 2020 році понад указані суми є перевищенням у розумінні вимог статті 8 ЗУ «Про судовий збір», а тому вимоги відповідача щодо стягнення судового збору є порушенням їхніх прав.

Справа № 554/11930/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання фактів, які порушують соціальне право розглянута судами попередніх інстанції в порядку позовного провадження.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

16 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у вищевказаній справі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у даній справі є вимоги про встановлення факту, що 5 % від доходу за 2019 рік для ОСОБА_1 складає в 2020 році 911,25 грн, для ОСОБА_2 у 2020 році - 926,54 грн; суми судового збору понад указані суми є перевищенням вимог статті 8 ЗУ «Про судовий збір», а вимоги щодо стягнення судового збору є порушенням прав позивачів.

Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання фактів, які порушують соціальне право.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Є. Червинська