Провадження № 2-н/643/4894/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28.08.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши заяву Житлового кооперативу «Комунальник-1» (61118, м. Харків, вул. Руслана Плоходька, буд. 15, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і утримання прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Житловий кооператив «Комунальник-1» (далі-заявник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і утримання прибудинкової території.

Розглянувши подану Житловим кооперативом «Комунальник-1» заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Підстави та порядок видачі судового наказу регламентовано положеннями Розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Таким чином, наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

В силу приписів пункту 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому, слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

З викладеного вбачається, що заявником може ставитися питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в порядку наказного провадження, в межах строку позовної давності.

Виходячи зі змісту поданої заявником заяви про видачу судового наказу та доданого до неї розрахунку за послуги з управління багатоквартирним будинком та поводження з побутовими відходами перед ЖК «Комунальник-1», заборгованість в сумі 7 543, 26 грн. виникла у боржника за період з 01.01.2018 по 31.07.2021 року. При цьому, у розрахунку зазначено, що станом на 01.01.2018 року за боржником значилась заборгованість в сумі 1 967, 66 грн. Однак, до суду із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся 20.08.2021 року.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Отже, вимога про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і у тримання прибудинкової території у розмірі 7 543, 26 грн., виходить за межі загальної позовної давності, встановленої у три роки, що тягне за собою відмову у видачі судового наказу в силу п. 5 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо частина заявлених вимог не підлягає розгляду в порядку наказного провадження за умовою взаємопов`язаності цих вимог з іншими і неможливості їхнього окремого розгляду (частина 3 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи, що за приписами статті 257 Цивільного кодексу України сплив строк позовної давності і заявлені ЖК «Комунальник-1» вимоги про стягнення заборгованості по внесках на витрати з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території не є безспірними та випливають із оспорюваних цивільно-правових відносин, а тому підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

До того ж приписами ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Житлового кооперативу «Комунальник-1» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і утримання прибудинкової території.

2. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання суддею, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 15.5. ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного процесуального кодексу України апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Н.В. Новіченко