Справа № 456/937/20
Провадження № 2/456/331/2021
РІШЕННЯ

іменем України

05 січня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/937/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення стягнення аліментів, -

встановив:

Представник позивача Семенина В.М,, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначив, що 14 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрували у Стриганцівській сільській раді Стрийського paйону Львівської області, актовий запис №1. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє доньок: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В 2011 році, позивач разом на той час своєю дружиною, поїхали на заробітки за кордон в Італію, забравши з собою доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де всі разом в Італії і проживали. Під час проживання в Італії в м. Портогруаро, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася молодша дочка ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони зареєстрували народження їхньої молодшої дочки ОСОБА_3 , у Генеральному консульстві України в Мілані, зареєструвавши дочку громадянкою України. 19 травня 2015 року, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області визначено місце проживання двох доньок: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх матір`ю - ОСОБА_5 28 січня 2016 року, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/4685/15-ц, провадження №2/456/421/2016 ухвалив рішення, яким вирішив відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та передати її ОСОБА_5 09.02.2016р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ухвалено рішення, яким в задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на молодшу доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки молодша донька на той час проживала з матір`ю ОСОБА_5 11.05.2016р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ухвалено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на старшу доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено, оскільки судом було встановлено, що старша донька проживає з батьком в Італії та знаходиться на його повному забезпеченні. 21 травня 2016 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області розірвано шлюб між позивачем - ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Стриганцівській сільській раді Стрийського району Львівської області. ОСОБА_6 дочка ОСОБА_7 з 8 місяців проживала разом зі позивачем в Італії, де і лишилася разом зі ним проживати. Молодша дочка ОСОБА_8 народилася в Італії, однак залишилася проживати з матір`ю (колишньою дружиною) в Україні. 21 вересня 2017 року, ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , щодо визначення місця проживання двох доньок гр. ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , а саме: старша донька ОСОБА_4 , залишається проживати разом з батьком - ОСОБА_4 , в Італії. Молодша донька ОСОБА_3 , залишається проживати з матір`ю ОСОБА_5 , в Україні. ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір дітей ОСОБА_2 , надано позивачу нотаріальну заяву згоду на те, щоб діти виїхали з України у його супроводі, на постійне місце проживання в Італійську Республіку. В серпні 2018р. позивач приїхав разом з старшою дочкою ОСОБА_7 в Україну, де донька провела два тижні канікул разом зі своєю матір`ю та сестричкою ОСОБА_8 . Бачучи як старшій донці добре з позивачем за кордоном, що старша донька ходить в Італії до школи, що ні в чому не нуждається, матір дітей вирішила поговорити з ним про те, чи не міг би він забрати ще й молодшу доньку ОСОБА_8 разом з собою та старшою донькою ОСОБА_7 в Італію на постійне місце проживання, де ОСОБА_8 мала б також піти до школи та навчатися в Італійській школі. Своє бажання та прохання щоб позивач забрав до себе на постійне місце проживання в Італію ще й молодшу дочку ОСОБА_8 , матір дітей пояснювала тим, що молодша донька має йти до школи у вересні, що вона не записала доньку до школи в Україні, що донька не підготовлена до школи, що донькою треба займатися, а в неї немає на те часу, їй треба займатися своїм особистим життям, якось влаштовувати своє особисте життя, оскільки роки йдуть, і що вона (матір дітей) не дасть собі сама ради з молодшою донькою, і що їй треба їхати до Чехії щоб підзаробити для себе грошей на власну квартиру про яку мріє і на яку не вистачає коштів, і якщо він не хоче щоб молодша донька знову проживала в АДРЕСА_1 разом з прабабцею та прадідусем, які самі за віком себе обслужити не в змозі, то чи не міг би він забрати ще й молодшу доньку ОСОБА_8 з собою в Італію на постійне її місце проживання, і щоб доньки проживали в Італії та ходили до школи, а вона (матір дітей) буде їх час від часу відвідувати приїзжаючи в Італію. На що позивач їй відповів, що з радістю забере молодшу доньку ОСОБА_8 з собою та старшою донькою до Італії, а те щоб це не було так, що за пару місяців чи за рік вона (матір дітей) поміняє свою думку, і знову захоче повернути молодшу доньку чи дітей в Україну, оскільки це буде негативно впливати на дітей та суперечити Мировій угоді. На що матір дітей відповіла, що ні, що їм там в Італії зі ним буде краще, більше можливостей і що вона не дасть з ними ради, почнеться школа і.т.д. Відтак, за наполегливим проханням матері дітей позивач погодився, і оформив відповідні документи для возз`єднання сім`ї, що надавало йому правові підстави забрати з собою в Італію ще й молодшу доньку ОСОБА_8 , для проживання в Італії разом зі ним та її старшою сестрою ОСОБА_7 . Наприкінці серпня 2018 року позивач з двома доньками поїхав в Італію, де ним було записано одразу в перший клас молодшу доньку- ОСОБА_8 до тієї самої школи в яку ходить старша донька ОСОБА_7 у третій клас, оскільки молодша донька повинна була йти того 2018 року до першого класу. На підтвердження такої між ними домовленості, матір дітей - ОСОБА_5 , посвідчила відповідну нотаріальну заяву, якою надала свою згоду на виїзд позивачу разом з двома доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з України на постійне місце проживання за кордон до Італійської Республіки. Позивач зробив відповідні документи на проживання молодшої доньки. Молодша донька ОСОБА_8 дуже скоро пристосувалась, вивчила італійську мову, по навчанню показала кращі результати ніж діти, які в Італії від народження проживають. Відтак, з серпня 2018 року доньки проживають зі позивачем в Італії та знаходяться на її повному забезпеченні, натомість позивач продовжує сплачувати аліменти стягувачці ОСОБА_5 на молодшу доньку ОСОБА_8 згідно рішення від 09.02.2016р. Стрийського міськрайонною суду Львівської області, яким задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на молодшу доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки молодша донька на той час проживала з матір`ю ОСОБА_5 , а з серпня 2018 року проживає зі позивачем в Італії та знаходиться на її повному забезпеченні. З цього приводу виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів на молодшу доньку ОСОБА_8 перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Стрийського ВДВС Дидик Надії. З аналізу норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Натомість молодша донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем - батьком в Італії та фактично знаходиться на її повному утриманні, але позивач чомусь продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідачки - ОСОБА_5 . Зважаючи на зазначене, вважає, що належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з позивача аліментів на утримання молодшої доньки ОСОБА_8 на користь відповідачки у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що донька з 2018 року проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні та забезпеченні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 , позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні в задоволені позову заперечила, надала суду відзив в якому вказала, що представником позивача долучено до позовної заяви рішення, отриманні з Єдиного державного реєстру судових рішень, з яких неможливо встановити осіб, учасників справи та відповідно взаємозв`язок з поданим позовом. Не долучено жодного доказу на підтвердження позовних вимог. Щодо обставин, викладених в позові, зазначила, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сторони не могли прийти до згоди щодо визначення місця проживання дітей. Дана справа неодноразово була предметом розгляду в Стрийському міськрайонному суді Львівської області. Так, як ОСОБА_4 , більше двох років перешкоджав поверненню старшої дочки ОСОБА_7 в Україну, при цьому не надавав згоду на виїзд з України молодшій дочці, щоб сестри могли зустрітися, діючи виключно в інтересах дітей ОСОБА_5 , підписала мирову угоду, якою визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_4 , в Італії, а ОСОБА_3 , з матір`ю ОСОБА_5 , в Україні. Даною угодою передбачено право сторін забирати дітей до себе в Україну чи Італію, чи за кордон для відпочинку та оздоровлення за письмовим погодженням другої сторони. Відтак діти проживали то з матір`ю, то з батьком. 22.08.2018 року батько дітей написав заяву, якою надав згоду на виїзд за кордон до Італійської Республіки малолітнім дітям: ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , у період 22.08.2018 року по 22.08.2019 року у супроводі матері ОСОБА_5 , яка по закінченню вказаного терміну повинна повернути дітей в Україну. Для виготовлення дітям документів, які дозволять перебувати на законних підставах на території Італії більше трьох місяців на відміну від біометричного паспорта, відповідач 22.10.2018 року написала заяву про возз`єднання сім`ї. В той же час між сторонами була домовленість, що після придбання ОСОБА_5 власної квартири, вона забере обох дочок до себе в Україну. Так, як позивач почав зловживати використанням даної заяви, 24.12.2019 року ОСОБА_5 , оформила заяву, якою заперечує проти виїзду з України на постійне місце проживання за кордон до Італійської Республіки малолітніх дітей: ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , разом з колишнім чоловіком ОСОБА_4 . На даний час сторони вирішують питання з ким з них мають проживати малолітні діти. Крім того, на даний час ОСОБА_5 , не отримує аліментів на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, просила у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник третьої особи без самостійних вимог Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши доводи позову, відзив, пояснення учасників справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірваний.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2016, шлюб, який був зареєстрований 14.02.2010 року в Стриганцівській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №1, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розірвано.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.02.2016, стягуються з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини з його доходів щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи стягнення з 09.06.2015 року і до повноліття дитини.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2016, в задоволені позову ОСОБА_5 , до ОСОБА_4 , про стягнення на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів - відмовлено.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.09.2017, визнано та затверджено мирову угоду, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно якої старша донька ОСОБА_4 , залишається проживати разом з батьком ОСОБА_4 , в Італії, молодша донька ОСОБА_3 , залишається проживати з матір?ю в Україні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом встановлено, що сторони проживають окремо, учасники погодили місця проживання дітей.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів судом враховується наступне.

У відповідності до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Згідно заяви ОСОБА_5 , посвідченої приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 22.10.2018р., вбачається, що ОСОБА_5 , надала згоду колишньому чоловіку ОСОБА_4 , та їхнім малолітнім дочкам ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , на виїзд з України на постійне місце проживання за кордон до Італійської Республіки.

Заперечуючи позовні вимоги, представником позивача надано суду заяву, посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, з якої вбачається, що 22.08.2018, ОСОБА_4 , надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Італійської Республіки, його малолітнім дітям: дочці ОСОБА_3 , та дочці ОСОБА_4 , у супроводі матері ОСОБА_5 , у період з 22.08.2018 по 22.08.2019; та заяву, посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , заперечила проти виїзду з України на постійне місце проживання за кордон до Італійської Республіки, її малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , та дочки ОСОБА_3 , разом з її колишнім чоловіком ОСОБА_4 однак суд не бере до уваги дану заяву оскільки, така не направлялася жодному органу уповноваженому на прийняття рішень відповідно до заяви.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечувалось учасниками справи, що з кінця серпня 2018 року, малолітні ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , перебувають в Італійській Республіці, і перебувають на утриманні позивача.

Зважаючи на наведене стягнення на даний час аліментів з позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини.

Виходячи з того, що неповнолітня ОСОБА_3 , проживає разом з батьком й перебуває на його утриманні, сплата позивачем аліментів на користь відповідача на утримання дитини в силу вимог статті 181 СК України та статті 273 ЦПК України підлягає припиненню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 279 ЦПК України, ст.ст..180-182 СК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Припинити з 01 вересня 2018р. стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП- НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи стягнення з 09.06.2015р. і до повноліття дитини відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.02.2016р. у цивільній справі №456/2566/15-ц провадження №2/456/144/2016.

Відкликати з Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виконавчий лист виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області у цивільній справі №456/2566/15-ц провадження №2/456/144/2016 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП- НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи стягнення з 09.06.2015р. і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн.. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 16 січня 2021р.

Суддя Р. Т. Шрамко