Справа № 309/3681/21
Провадження № 2/309/874/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

секретаря судового засідання Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , третя особа Хустський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

про скасування обтяження

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Хустський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування обтяження.

Позовні вимоги вмотивовані тим, 18.09.2013 р. державним виконавцем відділу ДВС Хустського районного управління юстиції на підставі ухвали Хустського районного суду №2/309/1702/13 від 03.09.2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка на правах приватної власності належить громадянину ОСОБА_1 .

Головним державним виконавцем Хустського ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 13.09.2021 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП 47404384 щодо примусового виконавчого листа за №2/309/1496/13 виданого Хустським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків але не менше 30 % від прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 30 липня 2013 року.

Відповідно до листа стягувача вбачається, що боржником виплачена заборгованість зі сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, та претензій до боржника немає.

У своєму позові позивач просить суд скасувати обтяження майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яке накладено відповідно до постанови відділу ДВС Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області , реєстраційний номер 39731428 від 18 вересня 2019 р. та виключити його з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження № 6007592 від 19.09.2013р.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Поляков М.В. не з`явилися. На адресу суду від адвоката Поляков М.В надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує поти їх задоволення.

В судове засідання представник третьої особи Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не зявився , про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджено розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали Хустського районного суду від 03.09.2013 р. у справі №2/309/1702/13 накладено арешт на майно боржника, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка на правах приватної власності належить громадянину ОСОБА_1 ..

Наявність арешту належного позивачеві майна підтверджується інформаційною довідкою від 23 вересня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно якої встановлено обтяження всього нерухомого майна шляхом його арешту на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 39731428 від 18.09.2013 року. (а.с.12).

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 14.09.2021 р. головним державним виконавцем 13.09.2021 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі якого було накладено арешт ( а.с.24-26)

У частині 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, законом передбачена процедура зняття арешту з майна в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом, тобто в порядку позовного провадження, оскільки спір про скасування арешту на майно є цивільно-правовим та має бути вирішений за правилами цивільного судочинства за позовною заявою про порушення права власності на майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п.167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Так, положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність накладеного арешту перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються його права та інтереси. Крім того, обставини, які були підставою для накладення арешту на теперішній час відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити .

Скасувати обтяження майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яке накладено відповідно до постанови відділу Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області , реєстраційний номер 39731428 від 18 вересня 2019 р. та виключити його з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження № 6007592 від 19.09.2013р.

Рішення може бути оскаржене через Хустський районний суд до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.