Номер справи місцевого суду: 522/319/21
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого - Цюри Т.В.

суддів - Гірняк Л.А., Сегеди С.М,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Цюри Т.В. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним та стягнення коштів

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним та стягнення коштів, за апеляційною скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року.

22.11.2021 року на електрону пошту апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона заявила відвід судді Цюрі Т.В., з підстав, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Зокрема, на думку ОСОБА_1 обставинами, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді є те, що головуючий в апеляційній інстанції суддя:

- не дотримується процесуальних строків щодо ухвалення процесуальних рішень, порушуючи розумні строки вирішення справи;

- вчиняє дії, які мають ознаки дисціплінарного проступку та є грубим порушенням норм процесуального законодавства (з огляду на недотримання таємниці нарадчої кімнати);

- покладає на ОСОБА_1 , не передбачені ЦПК України процесуальні обов`язки щодо розшуку поштових відправлень, які повинні надсилатися судами;

- штучно імітує порушення ОСОБА_1 норм процесуального закону, з метою ускладнити їй доступ до правосуддя, приписуючи їй надсилання апеляційної скарги на ухвалу, окремо від апеляційної скарги на рішення суду.

Вищевказані чотири обставини, на думку заявниці, є підставою для відводу судді Цюри Т.В.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте , право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Однак, відповідно до зазначених норм процесуального права, наведені ОСОБА_1 у поданій нею заяві про відвід обставини, не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Зокрема, як вбачається з поданої заяви про відвід, однією із обставин, на яку посилається ОСОБА_1 у якості підстави для відводу судді є те, що суддя Цюра Т.В. не дотримується процесуальних строків щодо ухвалення процесуальних рішень, порушуючи розумні строки вирішення справи, оскільки 05.10.2021 року відбувся автоматичний розподіл справи між суддями, внаслідок надходження апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04.08.2021 року, проте строк постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було збільшено суддею до 24-х днів.

Разом з тим, вказані обставини для відводу не є підставою, у розміні ЦПК для відводу , оскільки є такими, що не відповідають дійсності, з огляду на таке.

Так, матеріалами справи встановлено, що 05.10.2021 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року (том 2: а.с. 81-94).

У цей же день - 05.10.2021 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено склад суду для розгляду цієї апеляційної скарги, а саме: Головуючий суддя (суддя - доповідач): Т.В. Цюра, склад колегії суддів: С.М. Сегеда, О.С. Комлева (том 2: а.с. 95) і відповідно до ч.1 ст. 357 ЦПК України, на наступний день була передана судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Також, матеріалами справи встановлено, що одразу після отримання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року, головуючою суддею Цюрою Т.В. 06.10.2021 року було направлено запит до місцевого суду (Приморський районний суд м. Одеси) із проханням терміново направити матеріали цивільної справи № 522/319/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним та стягнення коштів, судді Цюрі Т.В. для розгляду поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги (том 2: а.с. 97).

19.10.2021 року вищевказана цивільна справа №522/319/21 надійшла з місцевого суду до апеляційного суду, що підтверджується штампом експедиції Одеського апеляційного суду, яку було отримано суддею-доповідачем 25.10.2021 року (том 2: а.с. 98).

При цьому, відповідно довідки №298д від 19.10.2021 року, суддя Цюра Т.В. перебувала у відпустці з 19 жовтня по 21 жовтня 2021 року включно (том 2: а.с. 99).

Згідно ч.2,3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до вищевказаних вимог закону та у строки, передбачені ст. 185 ЦПК України, ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.10.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним та стягнення коштів - залишено без руху (том 2: а.с. 101-102).

З урахуванням наведеного, посилання ОСОБА_1 у заяві про відвід судді, про те, що суддя Цюра Т.В. не дотримується процесуальних строків щодо ухвалення процесуальних рішень є безпідставними.

Також, в якості підставі для відводу судді Цюри Т.В., Каут Н.В. зазначає те, що суддя штучно імітує порушення ОСОБА_1 норм процесуального закону, з метою ускладнити їй доступ до правосуддя, приписуючи їй надсилання апеляційної скарги на ухвалу, окремо від апеляційної скарги на рішення суду.

Зокрема ОСОБА_1 зазначає, що нею не подавалось будь - яких апеляційних скарг окремо від апеляційної скарги від 26.09.201 року стосовно оскарження рішення суду від 04.08.2021 року, водночас до згаданої апеляційної скарги на рішення місцевого суду від 04.08.2021 року вона додала додатком №1 апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду від 01.07.2021 року. Згаданий додаток наявний на сторінках із 9-ї по 12-ту електронної копії апеляційної скарги на рішення суду, що доводить факт подачі заперечень із приводу незгоди з ухвалою від 01.07.2021 року разом із апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 04.08.2021 року.

Проте апеляційний суд вважає зазначити наступне.

Так, відповідно матеріалів справи, 05.10.2021 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року (том 2: а.с. 81-94) та апеляційна скарга на ухвалу від 01.07.2021 року про відмову в прийнятті заяви про зміну предмету позову.

Відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_1 було подано не заперечення на ухвалу від 01.07.2021р., а окремий процесуальний документ із назвою «Апеляційна скарга на ухвалу від 01 липня 2021 року про відмову в прийнятті заяви про зміну предмету позову (Том 2: а.с. 85-86), в резолютивній частині якої скаржниця просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови позивачці в прийнятті її заяви про зміну предмету позову та задовольнити заяву про зміну предмету позову.

Згідно із п.19 ІІ розділу Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року №814 (із змінами), якщо в одній справі, що надійшла до суду апеляційної інстанції, подано апеляційні скарги на декілька судових рішень, то справа реєструється за кількістю оскаржуваних рішень.

На виконання вищезазначених вимог Інструкції, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.11.2021 року було зареєстровано ще один номер провадження: 22-ц/813/11370/21 (Том 2: а.с. 104).

Таким чином, посилання ОСОБА_1 у заяві про відвід про те, що головуючий суддя штучно імітує порушення ОСОБА_1 норм процесуального закону, з метою ускладнити їй доступ до правосуддя, приписуючи їй надсилання апеляційної скарги на ухвалу, окремо від апеляційної скарги на рішення суду - є безпідставними, оскільки реєстрація двох апеляційних проваджень за апеляційними скаргами на два процесуальних документа відповідає вимогам закону.

Також, в якості інших підстав для відводу судді Цюри Т.В., Каут Н.В. зазначає те, що під час перевірки часу накладення ЕЦП на електронний оригінал ухвали від 29.10.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху було з`ясовано, що згадану ухвалу підписано ЕЦП Головуючою 05.11.2021 року о 14:14:16. При цьому, посилаючись на ч.2 ст. 245 ЦПК України, відповідно до якої під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи та на ч.4 ст. 259 ЦПК України, згідно якої ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати, заявниця зазначає, що знаходячись у нарадчій кімнаті, як мінімум із 30.10.2021 по 04.11.2021 головуючий у цій справі суддя порушила вищенаведені норми та розглянула інші справи (02.11.2021р. - 946/7818/21, 02.11.2021р. - 947/3589/21, 04.11.2021р.-521/21605/18 та ще 9 справ, щодо яких процесуальний закон вимагає ухвалення судового рішення з перебуванням у нарадчій кімнаті) у відкритих судових засіданнях, що на думку заявниці, такі дії головуючого судді мають ознаки дисціплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.1 ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме умисного або внаслідок недбалості розголошення суддею таємниці, що охороняється законом, у тому числі таємниці нарадчої кімнати.

Однак посилання заявниці на ч.4 ст. 259 ЦПК України та на ч.2 ст. 245 ЦПК України є помилковими, у зв`язку із тим, що в даному випадку вони не можуть застосовуватись, оскільки суддя Цюра Т.В. з 30.10.2021 по 04.11.2021рр. не знаходилась та не могла знаходитись у нарадчій кімнаті.

Слід зазначити, що з заявленого ОСОБА_1 відводу судді Цюри Т.В. вбачається, що фактично підставою для відводу є незгода заявниці із ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 29.10.2021 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року - залишено без руху та із ухвалою судді цього суду від 05.11.2021 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року про відмову в прийнятті заяви про зміну предмету позову - повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для виконання вимог, передбачених п. 15.11 частини 1 Розділу 13 (Перехідні положення) ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки незгода з процесуальними рішеннями суду не може бути підставою для відводу судді, заява про відвід побудована на міркуваннях та припущеннях, тому правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Цюри Т.В. немає.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.ч.1-3 питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Частина третя статті 40 в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу судді Цюри Т.В. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Цюри Т.В. - визнати необґрунтованою.

Передати справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 29.11.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда