Справа № 147/866/17
Провадження № 2/147/7/21
УХВАЛА

іменем України

04 лютого 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної власності подружжя,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної власності подружжя.

14.03.2018р. закрито підготовче провадження у даній цивільні справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.11.2019 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29.07.2020р. цивільну справу № 147/866/17 (провадження 2/147/9/20) відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за принципом вірогідності було розподілено судді Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А.

Ухвалою суду від 29.07.2020 р. дану справу прийнято до свого провадження суддею Натальчук О.А., поновлено провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2020 вказана позовна заява була залишена без руху зважаючи, що позивачем не сплачено судовий збір у повному розмірі в частині визначення ціни житлового будинку без урахування вартості земельних ділянок; не обгрунтовано вартість земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Не обгрунтовано ціни позову в розмірі Ѕ частини майна, яке підлягає поділу та не сплачено судового збору з урахуванням оцінки земельних ділянок на момент пред`явлення позову до суду. Також, в позовній заяві позивачем не зазначено яким саме чином він просить поділити майно в контексті правового режиму майна (визнати спільною сумісною власністю, припинити спільну сумісну власність, визначити спільну часткову власність чи виділити в натурі).

01.12.2020 року через пошту до суду позивачем було подано заяву про долучення квитанції про сплату судового збору на виконання вищевказаної ухвали.

04.02.2021 року через канцелярію суду позивач подав клопотання про призначення по справі експертизи з визначення ринкової вартості земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити клопотання про призначення експертизи та вказав, що самостійно до експертів з метою визначення дійсної вартості земельних ділянок не звертався.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі осіб, які не з`явились у судове засідання.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2020 вказана позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано п`ятиденний термін для усунення недоліків.

Копію даної ухвали позивачем отримано 25.11.2020 року (розписка т. 2 а.с.8).

Враховуючи вимоги ухвали суду від 25.11.2020 р., позивачу необхідно було усунути недоліки, поданої ним позовної заяви, до 30.11.2020 р. включно.

07.12.2020 на адресу суд надійшла заява позивача на усунення недоліків та оригінал квитанції №10 від 27.11.2020 р. На поштовому конверті міститься відмітка з датою відправлення 01.12.2020 р.

Так, позивач надав лише оригінал квитанції №10 від 27.11.2020 р. про сплату судового збору у розмірі 1916 грн. Інша частина ухвали суду від 25.11.2020 р. залишена без виконання, а саме: не обгрунтовано вартість земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не обгрунтовано ціни позову в розмірі Ѕ частини майна, яке підлягає поділу та не сплачено судового збору з урахуванням оцінки земельних ділянок на момент пред`явлення позову до суду; не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 просить поділити майно в контексті правового режиму майна ( визнати спільною сумісною власністю, припинити спільну сумісну власність, визначити спільну часткову власність чи виділити в натурі).

04.02.2021 року через канцелярію суду позивач подав клопотання про призначення по справі експертизи з визначення ринкової вартості земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 .

Ч. 1 ст. 103 ЦПК України визначає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 цього ж кодексу, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Дослідивши надані суду матеріали для виконання ухвали суду від 25.11.2020 року про усунення недоліків судом встановлено наступне.

Позивач 25.11.2020 року отримав копію ухвали, 03.12.2020 року був ознайомлений із матеріалами справи згіно поданої ним заяви, однак достеменно знаючи про те, що відомості про виконання ухвали суду надіслані ним 01.12.2020 року, не звернувся до суду із клопотанням про продовження строку, встановленого судом на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

В судовому засіданні позивач просив призначити по справі експертизу для визначення вартості земельних ділянок, однак, не вказав про причини з яких дане клопотання не подано в строк, встановлений на виконання ухвали суду від 25.11.2020 року та не вказав підстав, які б перешкоджали самостійно надати суду висновок експерта.

Зазначене вказує на те, що дане клопотання не обгрунтовано та спрямовано на виконання ухвали суду про залишення позову без руху без зазначення підстав пропуску строку виконання даної ухвали, а тому задоволенню не підлягає.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі суду від 25.11.2020 р. у строк, встановлений судом.

При цьому, суд наголошує, що забезпечення позивачеві доступу до суду не може порушувати право іншої сторони (відповідача) на отримання позовної заяви, яка б за формою та змістом відповідала вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України.

Надання переваги одній стороні шляхом продовження розгляду справи на підставі позовної заяви, яка за формою та змістом не відповідає вимогам ЦПК України, та не дотримання норм ЦПК України, зокрема положень ст. 83, 84 ЦПК України, буде порушенням принципу змагальності сторін цивільного судочинства щодо іншої сторони, що є неприпустимим.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 106, 175, 187, 257, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної власності подружжя, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Натальчук