Номер провадження: 22-ц/813/7574/21
Номер справи місцевого суду: 509/3978/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19.11.2021 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря - Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат по цивільній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" подану через представника - Єгорова Олександра Олександровича на додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2021 року по цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу,-
19.08.2020 року представник АТ «ОДЕСАГАЗ» звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОДЕСАГАЗ» вартість необлікованого об`єму природного газу в розмірі 127909,02 грн, а також витрати з оплати судового збору в сумі 2102 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 є абонентом АТ «ОДЕСАГАЗ» та споживачем природного газу, оскільки вона підписала заяву-приєднання та фактично приєдналася (акцептувала) до умов типового договору розподілу природного газу, а отже є стороною цього договору, що підтверджується вказаною заявою, номер особового рахунку споживача НОМЕР_1 .
Одночасно представниками АТ «ОДЕСАГАЗ» було складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, згідно з яким лічильник типу СамгазG4 (заводський № 3101948, 2010 року виготовлення) демонтовано та направлено на експертизу. Вказаним протоколом ОСОБА_1 було визначено особою, відповідальною за доставку лічильника газу на експертизу.
Про дату, час та місце проведення експертизи ОСОБА_1 було належним чином повідомлено, оскільки протокол, який містив відповідну інформацію, був особисто підписаний відповідачем.
07.08.2019 року було проведено експертизу лічильника газу та пломб, під час проведення якої відповідач була відсутня, лічильник газу нею доставлений не був, що і булло зафіксовано в акті експертизи ЗВТ та пломб № 446 від 07.08.2019 року.
Станом на день подання позову вартість необлікованого об`єму природного газу відповідачем не сплачена.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.03.2021 року у задоволенні позову АТ "Одесагаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу було відмовлено.

Додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2021 року було стягнуто з акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 21895,45 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ"- залишено без задоволення, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.03.2021 року по цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу- залишено без змін.

Також постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ - задоволено частково. Додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2021 року по цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу- змінено, зменшивши суму стягнення з акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу до 16895,45 гривень.

05 листопада 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Крушенівського Р.О. надійшло клопотання про залучення доказів понесених витрат на правову допомогу.

При цьому зазначив, що рішення суду апеляційної інстанції було постановлено 28.10.2021 року, останній день відповідного процесуального строку на подання доказів понесення позивачем судових витрат припадає на 02.11.2021 року.

Також представником відповідача надано акт приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2021 року.

15 листопада 2021 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від представника АТ «Одесагаз» - Єгорова О.О. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Вказане клопотання обгрунтоване тим, що представник відповідача включив до вартості послуг адвоката такі послуги, як «вивчення матеріалів апеляційної скарги АТ «Одесагаз» у справі №509/3978/20 - 1 год», однак зазначені роботи виконуються в рамках надання послуги зі складання "Вивчення матеріалів апеляційної скарги складання, відзиву на апеляційну скаргу (2 год.)". Оскільки в інакшому випадку постає питания стосовно того, якi роботи виконуються під час складання відзиву на апеляйну скаргу.

В Акті приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2021 року представником відповідача було зазначено, що ним була надана послуга «Аналіз законодавства що регуляє спірні відносини, пошук необхідної судової практики».

Разом з тим, з Акту приймання-передачi наданих послуг вiд 05.03.2021 року, якi мiстяться в матеріалах справи і які було подано представником відповідача в суді першої інстанції вбачається, що при першочерговому ознайомленні з позовом та обранням позиції захисту представником вiдповiдача було витрачено 1 годину на аналіз законодавства зі спірних відносин, пошук необхідної судової практики, проте вже при підготовці відзиву на апеляційну скаргу представником вiдповiдача було витрачено 2 години на аналiз законодавства та судовоi практики. При цьому, жодних змін у правове регулювання правовідносин між АТ «Одесагаз» та ОСОБА_1 з того часу внесено не було, представник вiдповiдача вже був ознайомлений i з нормативним регулюванням, і з судовою практикою зi спiрних правовідносин.

У вiдзиві на позовну заяву, запереченнi на відповідь на відзив та відзиві на апеляційну скаргу представник вiдповiдача посилався на одні й ті ж норми чинного законодавства України, а тому АТ «Одесагаз» вважає, що представником вiдповiдача не було затрачено 2 години часу (тобто вдвiчi бiльше нiж пiд час розгляду в суді першої інстанції) на аналiз законодавства та судової практики, оскільки з положеннями чинного законодавства адвокат відповідача вже був ознайомлений та стягнув з вiдповiдача за дану послугу кошти під час розгляду справи у судi першої інстанції.

3 Акту приймання-передачi наданих послуг вiд 28.10.2021 року вбачається, що до вартості послуг з надання правової допомоги було включено послуги з підготовки заяви про намір подати докази понесення витрат на правову допомогу, й належне оформлення та направлення, а також з підготовки клопотання про залучення доказiв поносения витрат на правову допомогу, його належне оформлення та направления, проте ці документи не є документами по суті справи, а отже не можуть включатися до витрат на правову допомогу.

В Актi приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2021 року представником вiдповiдача було зазначено, що ним була надана послуга: «Витрати виконавця, пов`язані з наданням послуг (витрати на відправлення поштовоi кореспонденції, витрати на проїзд виготовлення копій документів), проте включення зазначених витрат до витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними та суперечать вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, позивач вважає що представником Вiдповiдача було завищено розмір витрат на професійну правничу допомогу, а реальний та обгрунтований розмір судових витрат на правову допомогу складає 2000,00 грн.

19 листопада 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшли пояснення на клопотання АТ «Одесагаз» щодо зменшення суми витрат на правову допомогу.

З вказаних пояснень вбачається, що відповідач категорично не погоджується із доводами АТ «Одесагаз», вважає, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 7653 гривень є співмірною зі складністю справи та обгрунтованою.

Також представником ОСОБА_1 19.11.2021 року до суду було подано заяву про розгляд клопотання про стягнення витрат на правову допомогу за його відсутності.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Вивчивши матеріали цивільної справи і надані документи на підтвердження понесених судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Частиною першою ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).

Колегія суддів, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду, дійшла висновку про те, що визначений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (7653 грн) є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку із наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги.

Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом відповідача послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою позивача та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 4 тис. грн витрат на професійну правничу допомогу.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Стягнути з акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.11.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду О.В. Князюк

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова