гСправа № 358/1000/21 Провадження № 2/358/655/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Київ, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, батьком ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Богуслав Київської області. Також просить внести зміни в актовий запис №4 від ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинений Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Київ, прізвище, ім'я, час та місце народження дитини - залишити без змін.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в період із 18 жовтня 2016 по 20 березня 2018 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2. Під час спільного проживання вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3. Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу. У зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження дитини відомості про батька вказані за її вказівкою, як матері, оскільки вона з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, то і сина вона записала на своє прізвище «ОСОБА_3», але по-батькові зазначила як «ОСОБА_3». Окрім цього, у відповідній графі «відомості про батька» батьком дитини вона вказала ОСОБА_2.

Визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 позивачці необхідне для стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітнього сина у зв'язку із розірванням їхніх відносин. Проте, виникла проблема, оскільки у Витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян у графі «батько» його прізвище вказано як «ОСОБА_3», а не «ОСОБА_2», тому вона змушена була звернутись до суду із позовною заявою.

Посилаючись на положення ст.128 СК України, позивачка просить задовольнити позов.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1. та її представник Чайка О.В. не з'явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними письмовими матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1. про визнання його батьком малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Представник заінтересованої особи Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 11.01.2018 Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 4, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №3 від 19 лютого 2021 року вбачається, що відомості про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження записані відповідно до частини першої статті 135 СК України - ОСОБА_2, за вказівкою матері ОСОБА_1 (а.с. 10).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов'язків по вихованню дітей.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір'ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається, свого батьківства.

Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_4 вбачається, що в даному будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, комісія в складі депутата Богуславської міської ради в присутності свідків підтверджує факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за вказаною адресою спільно однією сім'єю у період з 18.10.2016 по 20.03.2018. Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 (а.с. 11).

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

Статтею 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду , орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст.ст. 263, 265 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Орган державної реєстрації актів цивільного стану, який здійснював актовий запис про народження видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Враховуючи вимоги позивачки ОСОБА_1., які обгрунтовані належними та допустимими доказами, а також те, що відповідач ОСОБА_2. визнав позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 126, 127, 128 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 133, 141, 247, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, батьком дитини ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Богуслав Київської області.

Внести зміни в актовий запис № 4 від ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинений Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, громадянина України, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Київ.

Прізвище, ім'я, по батькові, дату та місце народження дитини ОСОБА_3 - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов