Провадження № 2-др/127/110/21
26.11.2021 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2021 року позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Вінницького обласного краєзнавчого музею (21000 м. Вінниця, вул. Соборна, 19) про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення задоволено.

10.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яку мотивувала тим, що в провадженні Вінницького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Директора Вінницького обласного краєзнавчого музею Висоцької Катерини Іванівни про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача по даній справі директора Вінницького обласного краєзнавчого музею Висоцьку Катерину Іванівну на належного - Вінницький обласний краєзнавчий музей, оскільки при підготовці позову помилково було визначено відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду від 15.09.2021р. дану заяву задоволено, ухвалено замінити неналежного відповідача по даній справі директора Вінницького обласного краєзнавчого музею ОСОБА_1 на належного - Вінницький обласний краєзнавчий музей.

Таким чином позивач фактично відмовився від всіх вимог викладених в позовній заяві стосовно ОСОБА_1 .

29.08.2021р. між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Віталія Головенько» укладено угоду про надання правової допомоги №б/н. Згідно якої суть доручення полягало у представництві інтересів ОСОБА_1 у суді по справі №127/11810/21. Того ж числа укладено Додаток №1 до вищезазначеної угоди згідно якого сторони домовились, що вартість послуг за даною угодою визначається згідно виставлених рахунків.

06.10.2021р. між ОСОБА_1 та АБ «Віталія Головенько» підписано Акт виконаних робіт згідно яких вартість наданих за даним договором послуг становить 5000,00грн. На підставі даного акту виставлено відповідний рахунок на оплату.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки рішення винесено 04.10.2021р. такий строк збігає 09.10.2021р. Заявити про наявність таких судових витрат ОСОБА_1 не могла оскільки не була присутня на судових дебатах, а з 15.09.2021р. повноваження адвоката Головенько В.П. на представництво інтересів саме її в судовому процесі припинились в зв`язку з заміною відповідача по справі.

Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України).

В судове засідання учасники процесу не з`явились, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Неявка сторін відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду даного питання.

Дослідивши надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги заявницею надано: договір про надання правничої допомоги (а.с.115); додаток №1 до договору про надання правової допомоги (а.с.116); акт приймання виконаних робіт, рахунок на оплату (а.с.117).

Слід зауважити, що належного відповідача у справі, а саме, Вінницький обласний краєзнавчий музей представляв адвокат Головенько В.П., з яким у заявниці був укладений договір про надання правової допомоги.

ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні 04.11.2021 року, відповідно ОСОБА_1 , як директор Вінницького обласного краєзнавчого музею була обізнана про хід справи та про судове засідання 04.11.2021 року, могла в письмовому вигляді звернутись з відповідною заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідної заяви від ОСОБА_1 не надходило, а тому останньою було пропущено строк , на думку суду, не з поважних причин.

На підставі викладеного і керуючись ст.133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Вінницького обласного краєзнавчого музею (21000 м. Вінниця, вул. Соборна, 19) про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01.12.2021 року.

Суддя: