Справа № 355/903/21
Провадження № 2-др/355/3/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді - Червонописького В.С.

за участі секретаря - Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Баришівського районного суду Київської області заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права на майно в спадок, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 Баришівським районним судом Київської області ухвалою суду затверджено мирову угоду, відповідно до якої визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2496 га, яка розташована в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,2140 га, яка розташована в АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,9300 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради, ділянка № НОМЕР_1 .

Так, 16.11.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме, вказати в ухвалі суду від 15.09.2021 кадастровий номер земельної ділянки :21:091:0408 із зазначенням адреси: Київська область, Баришівський район, с/рада Сезенківська, зазначивши: «Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :21:091:0408, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,9300 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради, Баришівського району, Київської області, ділянка № НОМЕР_1 ».

В обгрунтування заяви, заявник зазначила про те, що під час оформлення права власності на відповідну земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки в ухвалі суду від 15.09.2021 не зазначено кадастровий номер земельної ділянки та адреса місця знаходження, хоча в матеріалах справи наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки, що на праві власності належить ОСОБА_1 загальною площею 1,93 га з кадастровим номером :21:091:0408, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_1 просила суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі.

Заявник у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву якою просила суд розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без її участі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи не з`явився у судове засідання, повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. (ч.2 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України)

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, сторони, звертаючись до суду з заявою про затвердження мирової угоди просили суд: «Визнати право власності за ОСОБА_2 на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 ,

-земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2496 га, яка розташована в АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,2140 га, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,9300 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради, ділянка № НОМЕР_1 ».

Ухвалою суду від 15.09.2021 затверджено мирову угоду, подану позивачем та відповідачем.

Ухвалюючи судове рішення, судом у повному обсязі затверджено умови мирової угоди, на умовах, що запропоновані сторонами в межах предмета позову та не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

За змістом положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

05.07.2021 Баришівським районним судом Київської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Під час проведення підготовчого судового засідання позивач не скористався процесуальним правом подати заяву про збільшення (зменшення) позовних вимог та зміну підстав (предмету позову) з дотриманням вимог статі 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд критично відноситься до позиції відповідача, яка викладена у заяві про ухвалення додаткового рішення, що ухвалюючи рішення судом не розглянуті позовні вимоги викладені у заяві про затвердження мирової угоди як і в самому позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням вимог до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, в межах заявлених вимог, які викладено у позовній заяві, мировій угоді, інших підстав для ухвалення додаткового рішення в розумінні положень ст.270 ЦПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись статями 13, 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права на майно в спадок.

Відповідно до положень ч.1та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Червонописький