Справа № 415/3014/21
Провадження № 22-ц/810/506/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Погребної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 11 травня 2021 року постановлену судом у складі судді Калмикової Ю.О. в приміщенні того ж суду

у цивільній справі про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати певні дії,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області

встановив:

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо визначення розміру недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , за запитом приватного нотаріуса не за весь час її затримки у виплаті, а лише за період з січня 2018 до вересня 2020 року включно, та зобов`язати відповідача сформувати та направити до приватного нотаріуса відповідну довідку з врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, без обмеження будь яким строком та із врахуванням індексації та усіх проведених надбавок, за весь час затримки у проведені виплати пенсії померлому пенсіонеру.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті свого дідуся, ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач під час надання відповіді на запит нотаріуса про розмір недоотриманої пенсії, протиправно застосував положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначив розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 не за весь період починаючи з січня 2016 року, а лише за три останні роки, до дня звернення нотаріуса з відповідним запитом, що позивач вважає порушує його спадкові права, тому вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії у повному обсязі у зв`язку зі смертю пенсіонера протиправними.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 11 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_1 та роз`яснено, що цей позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до цього ж суду.

За доводами апеляційної скарги, висновки суду про наявність передбачених законом підстав для відмови у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства є помилковими, оскільки спірні правовідносини сторін виникли з приводу недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 за життя, що має увійти до спадкової маси, спадкоємцем якої є позивач ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилаючись на законність оскаржуваної ухвали та необґрунтованість доводів скарги позивача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 11 травня 2021 року без змін, оскільки предметом даного спору є недоотримана сума пенсії, яка нараховується й виплачується позивачу у встановленому законом порядку, отже даний спір є публічно - правовим, який виник з публічно - правових відносин, пов`язаних із здійсненням відповідачем як суб`єктом владних повноважень з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу.

Сторони в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійного фонду є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Предметом спору у цій справі є недоотримана сума пенсії, яка нараховується й виплачується у встановленому законом порядку. Відповідачем у справі є орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, УПФУ, який здійснює нарахування і виплату пенсії позивачу. Отже, спір стосовно недоотриманих сум пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин, пов`язаних із здійсненням відповідачем як суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, тому суд дійшов висновку, що зазначений спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів вважає помилковим, виходячи з такого.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст. 19 ЦПК України).

Предметом позову є матеріально - правова вимога позивача до відповідача щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з вказаним позовом позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст.1216,1219 ЦК України фактично вказує, про порушення відповідачем його прав на спадкову масу у вигляді недоотриманої пенсії, за певний період часу, яка не увійшла до складу спадщини після смерті померлого ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом якого, є позивач.

Отже, спір між сторонами стосується спадкових прав позивача, тобто виник із цивільних правовідносин, і підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, проте наведене є визначальним для правильного вирішення процесуального питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, тому вище вказані висновки суду є помилковими.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання вказаних вище вимог, оскільки питання про можливість відкриття провадження належним судом у справі вирішено з порушенням норм процесуального права, які призвели до ухвалення помилкової ухвали із порушенням прав скаржника на вільний доступ до правосуддя та до належного суду, тому на підставі п. 6 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 11 травня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 16 серпня 2021 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова