Номер провадження: 22-ц/813/1990/21
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Укправління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Малиновського районного суду м. Одеси. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що вона на підставі договору купівлі-продажу № 1- 1055 від 24.03.2006 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,5 кв.м. та власником земельної ділянки (кадастровий номер ділянки :08:023:0011) площею 0,0279 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с 1-27).

24 лютого 2020 року канцелярією Малиновського районного суду м. Одеси зареєстровано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з приводу встановлення наявних порушень при реконструкції відповідачем житлового будинку та будівництва гаражу (а.с 75-78).

01 липня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду (головуючий суддя Мазун І.А.) клопотання представника ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Митнікову Геннадію Петровичу, на вирішення якої поставити ряд питань. Надано згоду експерту на використання матеріалів архівної справи КП «БТІ» Одеської міської ради, а також на використання інших документів, які необхідні для проведення експертизи по справі (а.с 187-190).

15 липня 2020 року ОСОБА_1 направив до Малиновського районного суду м. Одеси засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу 01 липня 2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Апелянт вважає оскаржену ухвалу такою, що прийнята із недотримання норм чинного законодавства та підлягає скасуванню. Апелянт пояснює, докази мають містити інформацію, щодо предмета доказування, бути одержаними згідно із законом, у своїй сукупності підтверджувати наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, особа мала подати виготовлений висновок експерта або повідомити суд про неможливість подачі такого висновку. На думку апелянта, оскаржувана ухвала зводиться до цитування позовної заяви та клопотання про призначення експертизи. Однак матеріали справи містять відомості, які однозначно не дають підстав для призначення судом експертизи. Апелянт пояснює, представником позивача надано до суду письмові докази, серед яких зокрема копія технічного паспорту, виготовленого 12.02.2020 року. Апелянт звертає увагу на те, що даний технічний паспорт містить відмітку про наявність реконструйованих об`єктів. Відмітка проставляється у технічному паспорті на схематичному плані земельної ділянки. Крім того, суд не звернув увагу на відсутність обґрунтування клопотання про призначення експертизи, яке фактично зводилось до цитування загальних норм чинного законодавства. Також на момент розгляду клопотання про призначення судом експертизи, суду було достеменно відомо про наявність у відповідача дозвільних документів на будівництво. Разом з тим, під час призначення судом експертизи, не було дотримано положення інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5. Апелянт просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2020 року про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи. Направити справу для продовження розгляду.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони клопотання про проведення судового засідання за допомогою відеоконференцзв`язку не подавали. Оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, перешкоди для розгляду справи відсутні (ст. 8, ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, враховуючи те, що призначення експертизи є частиною дослідження обставин по справі та, у сукупності з іншими обставинами, дозволить суду максимально повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини, суд не даючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не в праві позбавляти дозволених законом та обраних заявником та іншими особами, які беруть участь у справі, засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, та звертає увагу на наступне.

09 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Малиновського районного суду м. Одеси. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що вона на підставі договору купівлі-продажу № 1- 1055 від 24.03.2006 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,5 кв.м. та власником земельної ділянки (кадастровий номер ділянки :08:023:0011) площею 0,0279 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с 1-27).

24 лютого 2020 року канцелярією Малиновського районного суду м. Одеси зареєстровано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з приводу встановлення наявних порушень при реконструкції відповідачем житлового будинку та будівництва гаражу (а.с 75-78).

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 посилаючись на те, що оскільки висновок експертизи є доказом у справі позивачем його мало бути подано разом із позовною заявою, або у ній же зазначено про неможливості його подання. Апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Зокрема, згідно ч.ч.1,2 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Тож безпідставними є вищенаведені посилання представника апелянта, оскільки відповідно до норм діючого законодавства учасникам справи надані альтернативі шляхи отримання висновку експерта.

Окрім того, у апеляційний скарзі апелянт наполягає на тому, що у матеріалах справи наявні відомості, які однозначно не дають підстав для призначення експертизи. Апелянт посилається на те, що будівля літ. «Б», розташована впритул до земельної ділянки відповідача та відображена у технічному паспорті, наявному у матеріалах справи, фактично є самочинно збудованим об`єктом; на момент розгляду відповідного клопотання суду було відомо про наявність у відповідача дозвільних документів на будівництво. Апеляційний суд підкреслює, що наведені доводи апелянта стосуються розгляду справи по суті та роз`яснює, що під час розгляду питання щодо можливості призначення у справі судової експертизи, суд виходять лише із предмету позовних вимог та необхідності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити обставин, що мають значення для справи неможливо, а відтак з`ясування обґрунтованості позовних вимог у межах розгляду питання про призначення експертизи з`ясуванню не підлягає.

Посилання ж апелянта на порушення судом першої інстанції ч.7 ст. 87 ЦПК України, відповідно до якої суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд відхиляє як не обґрунтовані, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідну ухвалу про проведення судової експертизи судом першої інстанції було ухвалено після подання позивачем відповідного клопотання.

Щодо посилань апелянта на висновок суду першої інстанції про невірне зазначення позивачем питань для експерта, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Із поданого позивачем клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що запропонований позивачем перелік питань, з яких має бути проведена експертиза, збігається із питаннями, винесеними оскаржуваною ухвалою на вирішення судовим експертом, за виключенням прикметника «самочинна» по відношенню до прибудови, збудованої відповідачем, який висловлює суб`єктивну думку позивача про відповідних об`єкт нерухомості.

Щодо посилань апелянта на порушення судом п. 5.1.3 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 року № 53/5, апеляційний суд звертає увагу, що у резолютивній частині суд першої інстанції зазначив про надання згоди експерту на використання матеріалів архівної справи КП «БТІ» Одеської міської ради, а також на використання інших документів, які необхідні для проведення експертизи по справі, що вочевидь поглинає наведений у п. 5.1.3 розділу ІІ вищенаведеної Інструкції перелік документів.

Інших доводів незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційна скарга не містить.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого національного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

28.01.2021 року м. Одеса