РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Олейнікова Юлія Володимирівна про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020року ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03.05.1985року ОСОБА_1 звернувся до Голови профспілкового комітету Херсонського суднобудівного промислового об`єднання із заявою про прийняття в члени садівничого товариства, рішенням якого від 13.06.1985року його було прийнято у члени садівничого товариства та закріплено земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,0364га.

ОСОБА_1 будучи членом товариства ніяких заяв на добровільне припинення членства в товаристві не подавав, дій які б слугували приводом для виключення із членів товариства не вчиняв.

Однак, відповідно до довідки Садівничого товариства «Пінгвін» від 09.10.2017року земельна ділянка № НОМЕР_1 приватизована ОСОБА_5 .

Дізнавшись про порушення свого права 17.07.2018року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_5 , зацікавлена особа - СТ «Пінгвін» про поновлення членства в товаристві. В процесі розгляду справи ОСОБА_5 подав до суду копію договору дарування та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та просив замінити первісного відповідача.

Відповідно до умов договору дарування від 25.06.2020року ОСОБА_5 передав безоплатно у власність ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку, площею 0,0363га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, землі: сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 651010000:17:004:0044.

Пунктом 4 договору дарувальник стверджує, що відносно земельної ділянки, яка відчужується на момент укладення цього договору прав щодо неї у третіх осіб немає.

Однак, зазначеними діями ОСОБА_5 ввів в оману нотаріуса, який посвідчував договір, оскільки на момент укладання договору дарування земельної ділянки в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа №766/13764/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , зацікавлена особа - СТ «Пінгвін» про поновлення членства, що свідчить про наявність прав щодо неї у третіх осіб.

Укладаючи 25.06.2020року оспорюваний договір дарування дарувальник ОСОБА_5 та обдарований ОСОБА_3 були обізнані про наявність спору щодо земельної ділянки та про наявність прав на неї ОСОБА_1 , а отже могли передбачати негативні наслідки для себе у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у справі №766/13764/18.

Отже, оспорюваний договір не направлений на реальне настання правових наслідків, а спрямований на встановлення позивачу ОСОБА_1 перешкод у розпорядженні своїми правами, тобто дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових права.

З огляду на викладене, вимоги ст.ст. 6, 202-203, 215,717ЦК України позивач проси визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0363га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 25.06.2020року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2020 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи - Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Олейнікову Юлію Володимирівну та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У відзиві на позов представник відповідачів адвокат Швальова А.Ю. позов не визнала, зазначала, що відповідно до протоколу засідання комітету профспілки від 13.06.1985року ОСОБА_1 був прийнятий у члени садівничого товариства №3 на підставі його заяви про вступ від 03.06.1985року, у зв`язку зі смертю його батька ОСОБА_6 , однак земельна ділянка за НОМЕР_1 за ним не закріплена не була.

Позивач вважає, що перебуваючи членом садівничого товариства №3 він повинен був автоматично стати членом Садівничого товариства «Пінгвін» та отримати в користування земельну ділянку № НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст.104,107 ЦК України СТ «Пінгвін» не можна вважати правонаступником садівничого товариства №3, оскільки для підтвердження цього факту відсутній передавальний акт або розподільчий баланс, які мають містити відомості про це.

Окрім того, відповідно до п.5.2 Статуту СТ «Пінгвін» та ст.11 Закону України «Про кооперацію» вступ у товариство здійснюється на підставі письмової заяви фізичної особи, яка досягла 16-річного віку та виявила бажання брати участь у його діяльності. Рішення про прийом приймається правлінням товариства у місячний термін.

Відповідно до п.7.6 ст.7 Статуту СТ «Пінгвін» загальні збори затверджують рішення Правління про прийом і виключення членів товариства.

Позивачем не надано, ані заяви про вступ у товариство, ані рішення про його прийняття або позбавлення членства, яке оформлюється протоколом загальних зборів СТ «Пінгвін».

Згідно з розпорядженням голови обласної державної адміністрації Сіленкова Б.В. від 29.05.2008року за №673 було затверджено СТ «Пінгвін»(причал №3) технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та надано громадянам-членам садівничого товариства, згідно зі списком(додаток до розпорядження) у власність земельні ділянки. В зазначеному переліку громадян - членів товариства ОСОБА_5 під номером 108, зазначено інвентарний номер ділянки № НОМЕР_1 та її розмір 0,0363га.

23.10.2009року ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку на території АДРЕСА_1, ділянка № НОМЕР_1 .

Отже, ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст.317, 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своєю земельною ділянкою та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Оскільки, ОСОБА_5 є людиною похилого віку, має слабке здоров`я, йому важко утримувати дачну ділянку, що йому належить, він прийняв рішення подарувати її своєму сину ОСОБА_3 , який є членом СТ «Пінгвін» з 2015року та повністю дбає про утримання майна.

Виходячи зі змісту ст.ст.203,717ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Відповідач ОСОБА_5 передав спірну ділянку відповідачу ОСОБА_3 у стані придатному для його використання, а обдарований у свою чергу прийняв її та використовує за цільовим призначенням, і є членом СТ «Пінгвін» з 2015року.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинен довести належними та допустимими доказами наявність обставин, які вказують на те, що договір дарування не був спрямований на реальне настання наслідків, що обумовленні ним.

Безпідставними є доводи позивача, що спірний договір дарування було укладено між відповідачами у зв`язку з тим, що вони були обізнані про наявність спору щодо земельної ділянки та про наявність прав на неї у ОСОБА_1 , оскільки в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , 3-я особа - СТ «Пінгвін» про поновлення членства.

Однак, предметом цього спору, є відновлення немайнових прав позивача щодо членства у товаристві. В зазначеному позові не заявлено предмету спору щодо відновлення майнових прав ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Брушко І.І. наполягали на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надав повноваження представнику.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів адвокат Швальова А.Ю. просили в задоволенні позову відмовити, з підстав зазначених у письмовому заперечені проти позову.

Третя особа - приватний нотаріус в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у визначеному законодавством порядку.

Суд вважає, можливим розглянути справу в відсутність учасників справи, що не з`явилися, враховуючи подані заяви та належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом №11 засідання Комітету профспілки Херсонського суднобудівельного виробничого об`єднання від 13.06.1985року ОСОБА_1 на підставі поданої ним 03.06.1985року заяви прийнято в члени садівничого товариства №3.

Згідно витягу з Державного реєстру, вбачається, що організація Садівниче товариство «Пінгвін» зареєстрована 27.03.2003року по юридичному адресу: Херсонська область, м. Херсон, Потьомкінський острів, Пудова протока.

Розпорядженням №673 від 29.05.2008року Голови Херсонської обласної адміністрації Б.В.Сіленкова затверджено садівничому товариству «Пінгвін»(причал №3) технічну документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки загальною площею 9,7068га, що розташовані на території Херсонської міської ради та надаються для ведення садівництва членами цього садівничого товариства(пункт 1). Надано громадянам-членами садівничого товариства «Пінгвін»(причал №3) згідно зі списком, визначеним у додатку до цього розпорядження у власність земельні ділянки, визначені в пункті 1 даного розпорядження(пункт 2).

Згідно з Додатком до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 29.05.2008року №673 у списку громадян-членів СТ «Пінгвін»(причал №3), яким надаються у власність земельні ділянки, під номером 108, зазначено ОСОБА_5 , інвентарний номер земельної ділянки 6485, площа ділянки 0,0363га.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації №673 від 29.05.2008року є власником земельної ділянки площею 0,0364га у межах згідно з планом на території АДРЕСА_1, ділянка № НОМЕР_1 (Серія ЯЕ3945964).

25.06.2020року між ОСОБА_5 - дарувальником та ОСОБА_3 - обдарований, укладено нотаріально посвідчений договір дарування, за умовами якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_3 прийняв в дар земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,0363га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення. Кадастровий номер земельної ділянки :17:004:0044.

Звертаючись з позовом до суду про визнання недійсним договору дарування позивач посилався на його фіктивність, оскільки оспорюваний договір не направлений на реальне настання правових наслідків, а спрямований на встановлення йому перешкод у розпорядженні своїми правами, зважаючи на наявність в провадження Херсонського міського суду Херсонської області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , 3-особа - СТ «Пінгвін» про поновлення членства.

Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору: приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першою та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019року у справі №369/11268/16ц, який суд у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з часу прийняття його в члени садівничого товариства №3 з 13.06.1985року, саме, спірною земельною ділянкою не користувався та не є членом СТ «Пінгвін». ОСОБА_5 є власником спірної земельної ділянки з 29.05. 2008року, яку отримав у відповідності до чинного законодавства і, як власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що за обставинами справи судом не встановлено і позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що сторони договору дарування уклали правочин лише для виду та мають іншу правову мету ніж та, що безпосередньо передбачена правочином і, що мали протизаконну ціль спрямовану на встановлення перешкод позивачу для розпорядження своїми правами, а саме, вирішити спір щодо членства в садівничому товаристві, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в 840,80грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 15-16, 202-203, 215, 234,317, 319 ЦК України, керуючись ст.ст.4-7, 9-13, 81, 141, 178 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Олейнікова Юлія Володимирівна про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя В.В.Прохоренко