ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1633/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яцина В.Б. (суддя-доповідач),

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Шишкіна О.В., по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, по справі №2-10303/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.10.2019 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по справі №2-10303/10 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

17.10.2019 до суду надійшло клопотання представника ТОВ "Вердикт капітал" про залучення їх до справи у якості правонаступника стягувача акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою суду від 25.11.2019 року замінено у справі № 2-10303/10, провадження № 6/638/121/19 за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 2-10303/10 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявника Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0257/73/100491 від 11 червня 2008 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 297 713 грн. З метою подальшого пред`явлення виконавчого документа до виконання, 20.05.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по даній справі. 20.06.2011 року Дзержинським ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про відкритті виконавчого провадження (ВП № 28025464). Згідно Єдиної державної системи виконавчого провадження, державним відділом виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Однак жодних документів до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від виконавчої служби не надійшло. З повідомлення державного виконавця стало відомо, що виконавчий документ повернутий стягувачу. Таким чином, зазначений виконавчий документ було втрачено при пересилці не з вини стягувача, у зв`язку з чим заявник не мав змоги вчасно повторно його звернути для подальшого примусового виконання.

Також 02.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимого № 114/2-16, відповідно до якого ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту № 014/0257/73/100491.

02 серпня 2019 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ОКСІ БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 014/0257/73/100491.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що висновок суду ґрунтується на припущеннях, оскільки стягувач не надав доказів втрати виконавчого листа та місця його знаходження. Крім того, заявником було пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання та не зазначено достатніх підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи скарги за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0257/73/100491 від 11 червня 2008 року, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 297 713 грн. З метою подальшого пред`явлення виконавчого документа до виконання, 20.11.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по даній справі.

Відповідно до повідомлення державного виконавця, що державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до заяви представника заявника оригінал виконавчого листа, постанова про завершення чи повернення виконавчого листа на адресу стягувача не надходили. Оскільки з`ясувати місцезнаходження зазначеного виконавчого листа не виявляється можливим, вважають, що виконавчий лист втрачено при пересилці.

Також судом встановлено, що 02.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимого № 114/2-16, відповідно до якого ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту № 014/0257/73/100491.

02.08.2019 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ОКСІ БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 014/0257/73/100491 від 11.06.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Встановлено, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо примусового виконання рішення суду від 20.05.2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором позивачем пропущено з поважної причини, а отже існує необхідність поновлення строку пред`явлення вказаного вище виконавчого листа до примусового виконання.

У відповідності до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час повернення виконавчого документа стягувачу) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В ситуації, коли виконавчий лист було втрачено не з вини стягувача і він не був вчасно поінформований про його повернення, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили. Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень, що відповідає визначеному у ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства.

Тому, за не доведенням іншого слід вважати, що державним виконавцем не дотримані вимоги частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку відправлення поштової кореспонденції стороні виконавчого провадження, а саме стягувачу копії постанови про повернення виконавчого документа.

З огляду на це дійсно слід вважати, що виконавчий документ стягувачем отриманий не був та був втрачений, а тому стягувач має право отримати його дублікат.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення є фактично завершальною, але головною стадією судового провадження і саме у процесі виконання рішення реалізовується основне завдання діяльності судової системи - фактичний захист порушеного права особи.

Проте, рішення фактично не виконано, а стягнути суму заборгованості в примусовому порядку стягувач позбавлений можливості з причини втрати виконавчого лита та пропущення строку для пред`явлення його до виконання.

З урахуванням фактичних обставин справи, у суду першої інстанції були достатні правові підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виконавчий лист було втрачено не з вини банку, що є поважною причиною для поновлення строку на його виконання та видачу його дубліката у контексті згаданих гарантій на виконання рішення суду як елементу права на справедливий суд, забезпечення якого відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, і цим має керуватися суд та учасники судового процесу,

Згідно висновку викладеному в постанові Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15, Верховний Суд України суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Саме до такого правого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61-22036св18).

В матеріалах справи відсутні докази вручення банку поштового відправлення, а саме постанови про повернення виконавчого листа та оригіналу виконавчого листа. А тому немає підстав стверджувати те, що вони отримані стягувачем, і що з його вини вони були втрачені.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оригінал виконавчого документу, виданий 20.05.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова по справі №2-10303/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є втраченим. Наведені з цього приводу доводи скарги належними і допустимими доказами не підтверджені і тому колегія суддів їх відхиляє.

Висновки суду першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України належним чином вмотивовані, відповідають встановленим судом обставинам справи, які ґрунтуються на наявних у справі доказах, та наведеним нормам матеріального права, і доводами скарги не спростовані.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За змістом норми ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М. Хорошевський.