Справа № 456/839/20
Провадження № 2/456/328/2021
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

25 січня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу №456/839/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчого комітету Стрийської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач являється батьком їхнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Салерно (Італія), про що у відділ реєстрації актів цивільного стану демографічної служби зроблено актовий запис №3. З моменту народження дитини і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків, не спілкується з дитиною участі у житті сина свідомо не приймає. Батько ніколи не цікавився життям сина, не відвідував його, не телефонував, не вітав з днем народження та не передавав подарунків. Не цікавився здоров`ям та розвитком дитини, його захопленнями та підлітковими проблемами, навчанням сина, не піклувався про його духовний та фізичний розвиток. ОСОБА_3 практично не знає рідного батька, так як відповідач навіть не намагається налагодити контакт з сином. Дитина проживає разом позивачем та її мамою ОСОБА_5 . Позивач самостійно несе усі витрати на утримання сина. Хлопець доглянутий, вихований та здоровий. Захворюваннями пов`язаних із несприятливими соціально-побутовими умовами у сім`ї чи відсутності належного харчування - не виявлено. На «Д» обліку не перебуває. На даний час син навчається у Вищому професійному училищі №34 м. Стрия, є здоровим, активним, комунікабельним, проявляє зацікавленість до навчання, різносторонньо розвивається, приймає участь у всіх позакласних та виховних заходах училища, приймає участь у спортивних змаганнях. Позивач неодноразово в усній формі зверталась до відповідача з проханням прийняти участь в утриманні їхнього спільного сина, однак на її звернення залишено відповідачем без задоволення. ОСОБА_2 працює охоронцем в КЕЧ м. Яворова, отримує стабільний заробіток, інших аліментів зобов`язань не має. 12.12.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини оглядалось питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та було прийнято висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 20.12.2018 року №305, що позбавлення батьківських прав доцільним та відповідає інтересам дитини. Адже батько не займається вихованню та не цікавиться його життям, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний розвиток, матеріально не забезпечує його. Крім того, в своїх письмових поясненнях від 16.11.2018 року ОСОБА_2 , повідомив, що заперечень щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не має, просить поданому факту більше його не турбувати. На засідання комісії відповідач, будучи повідомленим про час та дату засідання, не з`явився, що свідчить про його байдужість до результату розгляду даної справи, відсутність інтересу до долі дитини.

Крім того, оскільки відповідач будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

23 березня 2020 року ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області провадження у справі було відкрито та призначеного до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Позивач та її представник в судове засідання не з?явились, однак подали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позовні вимоги задоволити, проти прийняття заочного рішення не заперечили.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради в судове засідання не з?явився, однак подав до суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги задоволити, проти прийняття заочного рішення не заперечили.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно копії виписки з книги реєстрації актів про народження Демографічної служби Відділу реєстрації актів цивільного стану м. Салерно (Італійська республіка), рік 2003, акт №3, част. І, А рік 2004, засвідчено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , та батьками записано - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно довідки виданої КП «Управляюча компанія «Надія» від 20.02.2020р. №152, ОСОБА_3 , проживає разом з матір?ю по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Стрия» від 20.02.2020р. №24/13, ОСОБА_3 , на «Д» обліку у сімейного лікаря не знаходиться.

Згідно характеристики ДНЗ «Вище професійне училище №34 м. Стрий» від 21.02.2020р., №48, ОСОБА_3 , проявляє ініціативу щодо громадських доручень. Приймає активну участь у всіх позакласних та виховних заходах училища. Приймає участь у спортивних змаганнях. До доручень ставиться відповідально. З дорослими поводиться ввічливо. У спілкуванні відкритий, порядний, товариський. Фізично розвинутий, має трудові навики, працелюбний, самостійний. Правопорушень не здійснював.

Згідно рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №305 від 20.12.2018, вбачається, що виконком міської ради вирішив затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1. З вказаного висновку вбачається, що виконавчий комітет Стрийської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_2 , стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені (прізвище, власного імені, по батькові) від 24.09.2020, вбачається, що 13.08.2010 ОСОБА_9 змінив прізвище на ОСОБА_10 .

Згідно рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №288 від 16.11.2020, вбачається, що виконком міської ради вирів внести зміни до п. 4 рішення виконкому №05 від 20.12.2018р., «Про затвердження висновків» та в додатку №4 до вказаного рішення, вказавши «затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1»

Згідно направлених Яворівським відділом поліції ГУ НП у Львівської області матеріалів перевірки ЖЕО №10863 від 07.11.2019 року по зверненні гр. ОСОБА_1 , з приводу опитування гр. ОСОБА_9 , щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 , написав заяву, згідно якої не заперечив, щодо позбавлення його батьківських прав відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_10 , 19.05.2020 в м. Яворів наданих ним на ім?я начальника Яворівського ВПГУНП у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_10 , не було відомо про розгляд справи судом, щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки він вважав, що в 2018 році його вже було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст.. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст..ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст.. 150 СК України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківські обов`язки не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально не утримує, умов для виховання дитини не створює, тому ОСОБА_2 , необхідно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої сина, що і дає підстави для задоволення позову.

Суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, добровільно коштів на утримання дитини позивачу не надає, доказів того, що відповідач несе витрати на утримання інших непрацездатних осіб, не здобуто, тому суд вважає, що є всі підстави ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача щомісячно на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 27 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.51 Конституції України, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ (із змінами і доповненнями), ст..ст.150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 18, 27-30, 133, 141, 244, 245, 247, 259, 263-268, 280-283 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчого комітету Стрийської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 27 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко