Провадження №2/523/2208/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2021 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

представник позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 30.09.2016 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу в розмірі 1295500 грн, що є еквівалентом 50000 дол.США, а також судового збору в розмірі 6890,00 грн..

В обгрунтування вимог позивач вказав на те, що в 2005р. ОСОБА_5 звернувся до позивача з проханням надати в борг певну суму, ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 70000 дол.США. 27.09.2013р. ОСОБА_5 повернув позивачу 20000 дрол.США, а решту боргу зобов`язався повернути 06.10.2014р., про що в присутності двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , склав розписку, дані свідки були присутні як при передачі грошей так і при підписанні ОСОБА_5 розписки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, однак його дружина ОСОБА_4 (відповідач), знаючи про наявність боргових зобов`язань спадкодавця, не повідомила про смерть чоловіка його кредитора - ОСОБА_3 , та 21.09.2016р. отримала свідоцтво про право на спадщину.Оскільки відповідач відмовляється повернути суму боргу, позивач змушений звернутись до суду з відповідною вимогою про стягнення.

02.11.2016 р. відкрито у справі провадження.

08.02.2017р. судом витребувано від Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, оригінал особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; від Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, оригінал реєстраційної справи - ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «СТАНІСЛАВ 2013»;від Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області, оригінали документів пов`язаних з отриманням дозволу на зберігання мисливської зброї, оригінал особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інші документи в яких міститься особистий підпис ОСОБА_5 ; від Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, оригінал пенсійної справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал Інни Миколаївни, належним чином посвідченні матеріали спадкової справи №58519830, номер запису у нотаріуса 3/2016, яка була відкрита 01.02.2016 року, після смерті ОСОБА_5 .

01.03.2017р. від Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробація надійшов лист, згідно якого надати оригінал особової справи ОСОБА_5 або інші документи, в яких міститься особистий підпис ОСОБА_5 , не є можливими через закінчення строків їх зберігання та знищення (т.1 а.с.56)

21.03.2017р. Лиманська районна державна адміністрація Одеської області направила оригінал реєстраційної справи ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «СТАНІСЛАВ 2013» (т.1 а.с.63-85).

01.08.2017р. до суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал Інни Миколаївни надійшли належним чином посвідченні матеріали спадкової справи №58519830, номер запису у нотаріуса 3/2016, яка була відкрита 01.02.2016 року, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.107-227).

22.11.2017 р. за клопотанням представника відповідача ОСОБА_8 призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення її доручено експерту ОНДІСЕ, витребувано від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оригінали документів, що стали підставою для відкриття рахунку ФЕРМЕРСЬКОМУ ГОСПОДАРСТВУ «СТАНІСЛАВ 2013» (ідентифікаційний код юридичної особи 38719047), від Управління Пенсійного фонду в Лиманського районі Одеської області оригінал пенсійної справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

07.05.2019 року до суду надійшов висновок №18-129, складений 29.03.2019 р., за змістом якого не виявилося можливим вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 в розписці від 27.09.2013 р. самим ОСОБА_5 чи іншою особою, у зв`язку з відсутністю у розпорядженні експерта достатньої кількості зразків підпису за 2009-2013 рр.

10.05. 2019 р. провадження у справі поновлено, призначено у справі підготовче засідання.

26.06.2019р. на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_8 про призначення додаткової почеркознавчої експертизи та про витребування від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оригінали документів, що стали підставою для відкриття рахунку ФЕРМЕРСЬКОМУ ГОСПОДАРСТВУ «СТАНІСЛАВ 2013».

13.11.2019р. на адресу суду від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшли витребувані документи.

15.11.2019 року за заявою відповідача ОСОБА_4 призначено у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження на час проведення дослідження зупинено.

13.07.2020 року надійшло повідомлення від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи №278/279/20-32 через відсутність відомостей про попередню оплату в бухгалтерії інституту. Відповідно до п.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 №53/5 ухвала суду залишена без виконання, а матеріали повернуто до суду.

15.07.2020р. провадження у справі поновлено.

01.02.2021 р. закінчено підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

12.11.2021р. відмовлено відповідачу ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на звернення з клопотанням про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи та витребування для її проведення зразків почерку.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позові. Раніше позивач ОСОБА_3 в суді пояснював, що ОСОБА_5 знав ще з 90-х років, на той час позивач був директором туристичної фірми, мав був власний автобус, займався туристичними поїздками, добре заробляв та мав можливість даватигроші в борг. ОСОБА_5 взяв кошти в борг, однак не встиг повернути, бо помер, позивач добре його знав, ОСОБА_5 хотів купити пасажирське судно, а тому звернувся до позивача з проханням надати йому позику.Коли в 2013р. ОСОБА_5 повернув 20000 доларів США, то саме на прохання ОСОБА_5 позивач набрав текст розписки за допомогою комп`ютера, ОСОБА_5 був в окулярах, прочитавши текст - підписав у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На той час ОСОБА_5 був дуже заможньою людиною, а тому сумнівів у тому, що він вчасно поверне борг у позивача не виникало.

Представник відповідача ОСОБА_8 в засіданнях заперечував проти стягнення боргу, ОСОБА_5 не брав грошей в борг, в розписці підпис не його, що видно навіть при співставленні з підписами належними йому. При цьому вказував на те, що експертом ОНДІСЕ у висновку №18-129 від 29.03.2019р. чітко не надано відповідь на питання, чи підписував ОСОБА_5 розписку від 27.09.2013р. Пояснення свідків не підтверджують доводів позивача.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно розписки, складеної 27.09.2013р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цією розпискою підтверджував, що 17.03.2005р. отримав в борг безпосередньо від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти в розмірі 70000,00 доларів США. 27.09.2013р. ОСОБА_5 повернув ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 20000 дол.США, а грошову суму в розмірі 50000 дол.США зобов`язувався повернути ОСОБА_3 06.10.2014р. Розписка складена у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.1 а.с.5).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 25.12.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, 09.12.1961р. відділом ДРАЦС Кілійського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_4 » (т.1 а.с.125)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що 10.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції вчинено актовий запис за №10434 та було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.117).

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал Інною Миколаївною, спадкоємцями першої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою він перебував у шлюбі з 09 грудня 1961 року, та його донька, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).(т.1 а.с.107-228)

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.10.2016р., справа №504/2358/16-ц, визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 :

- на житловий будинок під літ. А (що складається: з гаражу - 14,5 кв.м., з гаражу - 38,8 кв.м., кладової - 24,1 кв.м., кладової - 25,6 кв.м. веранди - 4,5 кв. м, передпокій - 4,9 кв.м., сходів - 2,7 кв.м., кладової - 3,6 кв.м., кухні - 13,7 кв.м., санвузла - 3,7 кв.м., туалету - 2,5 кв.м., житлової кімнати - 10,5 кв.м., вітальні - 29,6 кв.м., житлової кімнати - 15,6 кв.м., коридору - 7,1 кв.м., майстерні - 13,7 кв.м., котельної - 9,3 кв.м., сходів - 4,2 кв.м., вітальні - 15,7 кв.м., коридору - 15,2 кв.м, коридору - 4,0 кв.м., коридору - 2,2 кв.м., житлової кімнати - 13,9 кв.м., санвузла - 6,6 кв.м., житлової кімнати - 10,1 кв.м., житлової кімнати - 20,1 кв.м.), загальною площею 316,4 кв.м., житловою площею 70,2 кв.м, господарчі будівлі і споруди літ. В - погріб, нпд - напівпідвал, пдА - підвал, а - веранда, а1 - тераси, а2 - прибудови, літ. Б - навісу, літ. Г - теплицю, Д - навіс, Е- сарай, Ж - баня, І - цистерна, ІІ - Вимощення, № 1 - Огорожу, № 2 - Огорожу, № 3 - Огорожу, № 4 - Огорожу, № 5 - Огорожу, № 6, Огорожу, № 7 - Огорожу № 8 - Огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку, загальною площею 8,92 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0110, що знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський (колишня назва - Комінтернівський), Калинівська сільська рада;

- на автомобіль NISSAN PATROL, 1992 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , державний номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_5 , червоного кольору;

- на причіп ДАЧА 375, шасі № НОМЕР_6 , державний номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_7 , червоного кольору.

01.09.2016р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1940 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовилась донька ОСОБА_11 .Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з: автомобіля VOLVO, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіля марки ЗАЗ, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1295 (т.1 а.с.199).

Згідно матеріалів спадкової справи, вартість спадкового майна - автомобіля марки ЗАЗ, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , 12605,28 грн (т.1 а.с.170), вартість автомобіля VOLVO, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , станом на 22.04.2016р. становить 27841,22 грн. (т.1 а.с.153).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.02.2017 року, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНЕОКПП: НОМЕР_3 , тому з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовилась донька ОСОБА_11 , спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, що знаходиться в Одеській області, Лиманський район, село Калинівка, площею 0,4796 га, кадастровий номер земельної ділянки::01:001:0502. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №113 (т.1 а.с.223).

У листі від 22.08.2016р. №374/02-14 приватним нотаріусом Сакал А.М. повідомлено відповідача ОСОБА_4 про не можливість видачі свідоцтва про право на спадщину тза законом на автомобіль NISSAN PATROL, кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 та причіп Дача 375, шасі НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , які належали ОСОБА_5 , через ненадання ОСОБА_4 документів на підтвердження факту належності вказаних авто спадкодавцю (т.1 а.с.189)

Тобто, ОСОБА_4 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_5 рухоме та нерухоме майно.

Згідно висновку №18-223 від 06.03.2018р. судово-технічної експертизи, складеного судовим експертом ОНДІСЕ Захарової Т.О., підпис від імені ОСОБА_5 , який розміщений праворуч від друкованого тексту « ОСОБА_5 » у наданій на експертизу розписці, складеній та підписаній від імені ОСОБА_5 , датованій 27.09.2013р., що починається та, відповідно, закінчується словами: «Я, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »- «… подтверждающего факт передачи денег и свидетельствующего о добровольном подписании без обременений и принуждений. ОСОБА_14 », виконаний рукописним способом пишучим приладом із стержнем, заправленим пастою для кулькових ручок синьо-фіолетового кольору без застосування технічних засобів (т.1 а.с.247-249).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №18-129, складеного судовим експертом Кошелюк А.О., вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 у наданій на експертизу розписці від 27.09.2013р., складеній та підписаній від імені ОСОБА_5 , датованій 27.09.2013р., яка починається та закінчується словами: «Я, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »- «… подтверждающегофакт передачи денег и свидетельствующего о добровольном подписании без обременений и принуждений. ОСОБА_14 », розміщений праворуч від друкованого тексту « ОСОБА_5 » самим ОСОБА_5 або іншою особою, не виявилось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині. Так, оцінкою результатів проведеного дослідження встановлено, що ні збіжні, ні розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для якого-небудь (позитивного чи негативного) висновку про виконання досліджуваного підпису від імені ОСОБА_5 ним самим. Вирішення питань у категоричній формі було ускладнено відсутністю у експерта достатньої кількості зразків підпису ОСОБА_5 за 2009-2013р.р. (т.2 а.с.11-16).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 розповів, що давно знав і позивача і ОСОБА_5 , а саме з 1988 року, коли він був директором підприємства "Москвич". В день складання розписки його запросив до себе ОСОБА_3 . Живуть вони по сусідству, в 50 метрах будинки, ОСОБА_3 попросив бути присутнім. ОСОБА_5 хотів купити пароплав. Приїхав ОСОБА_5 на автомобілі NISSAN PATROL. Позивач сам друкував текст розписки. На прохання ОСОБА_3 пішов додому і взяв паспорт . Крім нього був присутнім також ОСОБА_6 . ОСОБА_5 віддав частину грошей, а 50000 доларів США обіцяв повернути про що і розписався.

За нормами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

За нормами частин 1 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з нормами ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника.

Згідно з вимогами ст.1281 ЦК України, в редакції яка діяла на час виниклих правовідносин, тобто на 09.10.2015 р. , с падкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до норм ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що кредитор спадкодавця пред`являє свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, в іншому випадку він позбавляється права вимоги. При цьому, визначена відповідальність спадкоємця у розмірі частки у спадщині. Також необхідно звернути увагу на те, що законодавчо визначено досудове звернення до спадкоємця і в разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як видно з матеріалів спадкової справи № 3/2016 відкритої щодо майна ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М.. на підставі заяви ОСОБА_4 від 01.02.2016 р. про прийняття спадщини та заяви ОСОБА_11 про відмову від належної їй частки спадщини на користь ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_4 .

В підтвердження надання грошей позивачем надано оригінал розписки, яка і є належним доказом і підтвердженням отримання грошей у розмірі 50000 доларів США .

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Оскільки на час розгляду справи вимоги позивача не виконані, тому позов є обгрунтованим. Враховуючи те, що спадкоємець ОСОБА_4 прийняла спадщину тому вона несе відповідальність за борговими зобовязаннями ОСОБА_5 за рахунок спадкового майна.

Щодо доводів відповідача та її представника про неналежність підпису в розписці ОСОБА_5 суд розглядає критично, оскільки не надано суду належного та допустимого доказу про те, що підпис в розписці не належить спадкодавцю.

Крім того, суд враховує те, що в ході розгляду справи судом забезпечено в повній мірі змагальність учасників справи, а саме витребувано докази з підписами ОСОБА_5 та призначено судові експертизи, однак остання експертиза, повторна, не була проведена саме з вини відповідача через відсутність оплати її вартості, у зв`язку з чим настали наслідки за нормами ст.109 ЦПК України.

Відповідно до ст.144 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесений ним і документально підтверджений судовий збір у розмірі 6890,00 грн.(а.с.1).

Керуючись ст.ст.12,13, 74-76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_10 ) суму боргу у розмірі 50000 доларів США та судовий збір у розмірі 6890 грн..

Стягнення суми боргу проводити з урахуванням курсу долара США НБУ станом на день розрахунку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя:

Повне рішення складено 22.11.2021 р.