Справа № 148/1393/19
Провадження № 22-ц/801/145/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 рокуСправа № 148/1393/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Медвецького С.К.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" та Приватного підприємства "Тайфун-АЗС", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ера Логістик" про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" та ПП "Тайфун-АЗС", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "Ера Логістик" про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.12.2018 близько 10:40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Freightliner НОМЕР_1 за адресою: с. Печера, Тульчинського району, Вінницької області, по вул. Кальніцького, не вибрав безпечної швидкості та дорожньої обстановки та допустив зіткнення з приміщенням по АДРЕСА_1 . Дане приміщення є її власністю згідно договору купівлі - продажу громадського будинку від 13.11.2018.

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 22.02.2019 у справі №522/1353/19 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У даній постанові місце роботи ОСОБА_2 зазначено ПП "Тайфун-АЗС".

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 автомобіль Freightliner НОМЕР_1 належить ПП "Тайфун-АЗС" та є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу №АМ/2393972, укладеному між ТОВ "Ера Логістик" та ПрАТ СК "Юнівес".

Внаслідок ДТП було зруйновано частину конструктивних елементів належного їй будинку. Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно- технічного дослідження №055/19 від 27.06.2019 вартість комплексу робіт по відновленню частини будівлі становить 123547 грн.

ПрАТ СК "Юнівес" перерахувало їй 52 441,70 грн страхового відшкодування.

Враховуючи норми ст. 979 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ПрАТ СК "Юнівес" зобов`язано відшкодувати їй 100 000 грн - максимальну суму страхового відшкодування, визначену у полісі №АМ/2393972.

З урахуванням вже виплаченої суми, з ПрАТ СК "Юнівес" підлягає стягненню 47558,30 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування становить 23 547 грн.

Оскільки ОСОБА_2 є працівником ПП "Тайфун-АЗС", тому, відповідно до ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1194, ч.1 ст.1172 ЦК України, обов`язки по відшкодуванню зазначеної різниці в сумі 23 547 покладаються на роботодавця, тобто ПП "Тайфун-АЗС".

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Велика Васильківська, 72, Голосіївський район, м. Київ, 03150, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 47 558,30 грн ( сорок сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 30 копійок).

Стягнуто з Приватного підприємства "Тайфун-АЗС", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Центральна, 222, с. Бурлача Балка, місто Чорноморськ, Одеська область, 68094, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 23 547 грн ( двадцять три тисячі п`ятсот сорок сім гривень).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Велика Васильківська, 72, Голосіївський район, м. Київ, 03150, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати з оплати судового збору в сумі 513,94 грн (п`ятсот тринадцять гривень 94 копійки).

Стягнуто з Приватного підприємства "Тайфун-АЗС", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Центральна, 222, с. Бурлача Балка, місто Чорноморськ, Одеська область, 68094, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати з оплати судового збору в сумі 254,46 грн (двісті п`ятдесят чотири гривні 46 копійок).

Додатковим рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2020 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Велика Васильківська, 72, Голосіївський район, м. Київ, 03150, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 6 090,49 грн.

Стягнуто з Приватного підприємства "Тайфун-АЗС", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Центральна, 222, с. Бурлача Балка, місто Чорноморськ, Одеська область, 68094, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 3 015,51 грн.

У стягненні з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" та Приватного підприємства "Тайфун-АЗС" витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ПрАТ «СК «Юнівес» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Юнівес».

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже рішення суду в частині стягнення з ПП «Тайфун-АЗС» шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 23 547 грн, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Freightliner д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії постанови Приморського районного суду м.Одеси від 22.02.2019 у справі №522/1353/19, яка набрала законної сили 05.03.2019 (а.с. 6-8) та копії постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2019 у справі №522/1353/19 (а.с.9) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що він 27.12.2018 близько 10:40 год., керуючи автомобілем Freightliner НОМЕР_1 за адресою: с. Печера, Тульчинського району, Вінницької області, по вул. Кальніцького, не вибрав безпечної швидкості та дорожньої обстановки та допустив зіткнення з приміщенням по АДРЕСА_3 . За вчинення вказаного адміністративного правопорушення на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно копії договору купівлі-продажу громадського будинку від 13.11.2018 (а.с.10-14) позивачу належить громадський будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.07.2008 серія НОМЕР_2 (а.с.16) автомобіль Freightliner НОМЕР_1 належить ПП "Тайфун-АЗС".

Згідно копії полісу № АМ/2393972 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.03.2018 (а.с.15) ТОВ "Ера Логістик" застрахувало у ПрАТ СК "Юнівес" транспортний засіб марки Freightliner С 120, державний номерний знак НОМЕР_1 , на період з 01.04.2018 до 31.03.2019. Відповідно до даного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн, розмір франшизи - 2 000 грн.

Відповідно до копії висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, проведеного експертом Корчинським О.А. від 27.09.2019 №055/19 (а.с.19-34) вартість комплексу робіт по відновленню частини будівлі аптеки, розташованої по АДРЕСА_3 , яка була зруйнована внаслідок зіткнення з автомобілем Freightliner, в цінах станом на час проведення дослідження складає 123547 грн.

ПрАТ СК "Юнівес" перерахувало позивачу 52441,70 грн страхового відшкодування, про що свідчить копія платіжного доручення № J0531XW436 від 31.05.2019 (а.с.17).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправність поведінки; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як відомо із матеріалів справи, страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 52 441,70 грн.

Згідно висновку від 27 червня 2019 року № 055/19 будівельно-технічного дослідження, розмір матеріальної шкоди, заподіяної приміщенню АДРЕСА_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на час проведення дослідження складає 123 547 грн (т. 1 а. с. 18-34).

Вказаний висновок судового будівельно-технічного дослідження сумнівів, як зазначено судом першої інстанції, не викликає, оскільки є обґрунтованим й узгоджується з іншими зібраними по справі доказами, складений експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Відповідачем не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів, які б свідчили про те, що визначений експертом розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди є завищеним.

Різниця між розміром завданої матеріальної шкоди та отриманим відшкодуванням становить 47 558,30 грн (100 000 - 52 441,70 = 47 558,30).

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно не зменшив суму страхового відшкодування на суму франшизи, яка відповідно до страхового полісу № АМ/2393972 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.03.2018 складає 2 000 грн.

Доводи апелянта щодо незастосування під час розрахунку матеріального збитку коефіцієнта фізичного зносу, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості.

Поряд з цим, ПАТ «СК «Юнівес» в апеляційній скарзі посилається на некоректність та неповноту висновку будівельно-технічного дослідження № 055/19 від 27 червня 2019 року, при цьому не обґрунтовує належним чином свої доводи, а лише зазначає, що не було враховано експертом під час проведення такого дослідження. Крім того, стверджуючи, що зазначений висновок експерта не може бути підґрунтям для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування, не надає власного розрахунку, який слід було застосувати при ухваленні рішення про стягнення матеріального збитку.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди з ПрАТ "СК "Юнівес", зменшивши розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, до 45 558,30 грн.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» задовольнити частково.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2020 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на користь ОСОБА_1 шкоди, змінити, зменшивши розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП з 47 558,30 грн до 45 558,30 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 481,60 грн, сплачений останньою за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» судовий збір в розмірі 48,52 грн, сплачений останнім за подання апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.К. Медвецький