справа №619/4862/21
провадження №2/619/1611/21
Заочне рішення
24 листопада 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.
за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
встановив:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики №04/07/17-1, предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 43 515, 00 гривень, що за курсом НБУ (1 долар США = 25,994486 грн), встановленим на день укладення цього договору, було еквівалентно 1674, 00 доларів США.
Відповідно до п. 1 договору позики сторони домовилися, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбачені цим договором, буде відповідати еквіваленту 1674,00 доларів США за курсом НБУ на дату здійснення платежу.
Згідно п. 2 договору позики, сума позики, встановлена п. 1 договору позики, отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 1 договору позики та графіку повернення, закріпленому у п. 5 даного договору, становив 04 листопада 2017 року включно.
Згідно п. 8 договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору, на банківський рахунок або готівкою.
Відповідно до п. 13 договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання позичальником, позикодавець має передати йому розписку про отримання позики.
Згідно п. 11 договору позики, з метою забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за цим договором 04.07.2017 між позикодавцем та позичальником був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Онищенко С.В.
Згідно п. 12 договору позики, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна автомобіля DAEWOO модель NEXIA, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , який належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 06.06.2017 ТСЦ № 6350.
Відповідно до п.15.2 договору позики, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями договору позики.
Згідно п. 15.4 договору позики, у разі невиконання позичальником умов договору позики, позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за договором позики.
Відповідно до п. 7 договору позики, по закінченню строку позики, договір може бути пролонговано за домовленістю сторін.
У зв`язку з неповерненням суми позики та частковим погашенням боргу та невиконанням п. 7 договору позики додатковою угодою №2 від 21.11.2017 за домовленістю сторін до договору позики №04/07/17-1 від 04.07.2017 були внесені зміні в п. 1, 5.
Кінцевий строк повернення позики додатковою угодою №2 було встановлено до 04.11.2018 включно. В подальшому даний договір більше не пролонгував ся.
Отже, відповідно до умов договору позики та додаткової угоди №2, ОСОБА_2 мав повернути ОСОБА_1 до 04.01.2018, відповідно до графіку повернення грошових коштів, грошові кошти у сумі 28 701, 15 грн.
Протягом 2018-2019 років відповідач частково погасив борг за договором позики, а саме: відповідно до розписки від 08.02.2018 1000,00 грн; від 12.07.2018 1000,00 грн; від 03.08.2018 1000, 00 грн; від 11.12.2018 1000,00 грн; від 04.04.2018 1000,00 грн.
Всього за вказаний період відповідач погасив борг перед позивачем на загальну суму 5 000, 00 грн.
Залишок боргу становить 23 701, 15 грн.
До цього часу відповідач отриману позику в повному обсязі позивачу не повернув.
Починаючи з 05 квітня 2019 року позивач постійно в усній формі вимагала повернення залишку боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання та ухилявся від спілкування.
Крім того, позикодавець на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження предмету застави - автомобіля DAEWOO модель NEXIA, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .
Таким чином, відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього договором позики зобов`язання та повернення боргу.
Розрахунок суми інфляційних збитків за період квітень 2019- серпень 2021 складає 3 213,86 грн, згідно наданих позивачем розрахунків.
Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 05.04.2019 по 24.09.2021 складає 1 759,00 грн, згідно наданих позивачем розрахунків.
Пунктом 10 договору позики визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 05.04.2019 по 24.09.2021 складає 86 745,66 грн, згідно наданих позивачем розрахунків.
Таким чином, станом на 24.09.2021 загальна сума боргу за договором позики №04/07/2017-1 від 04 липня 2017 року, яка підлягає поверненню відповідачем, складає 115 419, 74 грн (23 701, 15 грн+ 3 213, 86 грн + 1 759, 07 грн + 86 745, 66 грн).
Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Відповідно до договору позики та додаткової угоди №2, строк повернення позики був встановлений до 04.01.2018. Проте відповідач, не маючи можливості своєчасно повернути позику в повному обсязі у зазначений строк, вживав заходів щодо повернення боргу частинами протягом 2018-2019 років. Останній платіж в рахунок повернення боргу відповідачем був сплачений 04.04.2019, що підтверджується відповідною розпискою.
За таких підстав строк позовної давності розраховується з дати останнього платежу відповідача в рахунок погашення боргу, а саме з 04 квітня 2019 року.
Відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.09.2020, укладеного між позивачем та адвокатом, з додатковою угодою №1 від 15.09.2021 та додатку до нього від 20.09.2021, орієнтовна вартість наданих послуг без участі у судових засіданнях становить 12 000 грн (консультація клієнта з вивченням відповідних документів за позовом, юридичний аналіз законодавства та судової практики з питань, викладених у позовній заяві, підготовка та подача позовної заяви, підготовка та подача відповіді на відзив).
Згідно акту наданих послуг від 24.09.2021, станом на дату подачі позовної заяви, виконано робіт на суму 10 200 грн.
Крім того, у разі прийняття рішення по справі на користь позивача, він має сплатити додатковий гонорар у розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог. Сума позовних вимог складає 115 419, 74 грн (5% від даної суми складає 5 770, 99 грн).
Отже, попередня (орієнтована) сума витрат на професійну правничу допомогу становить 17 770, 99 грн.
Факт надання правової допомоги підтверджується копіями договору про надання правової допомоги від 15.09.2020, додатковою угодою №1 від 15.09.2021, додатком до договору від 20.09.2021, попереднім розрахунком вартості однієї години надання послуг, актом наданих послуг від 24.09.2021 та рахунком-фактурою від 24.09.2021.
З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики № 04/07/17-1 від 17.07.2017 у сумі 115 419, 74 грн, судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у суму 17 770, 99 грн та сплачений судовий збір у сумі 1 154,20 грн.
Ухвалою суду провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гупало Р.М. в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Гупало Р.М. надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 13 листопада 2021 року. Про поважні причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
04 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики №04/07/17-1, предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 43 515, 00 гривень, що за курсом НБУ (1 долар США = 25,994486 грн), встановленим на день укладення цього договору, було еквівалентно 1674, 00 доларів США.
Відповідно до п. 1 договору позики сторони домовилися, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбачені цим договором, буде відповідати еквіваленту 1674,00 доларів США за курсом НБУ на дату здійснення платежу.
Згідно п. 2 договору позики, сума позики, встановлена п. 1 договору позики, отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 1 договору позики та графіку повернення, закріпленому у п. 5 даного договору, становив 04 листопада 2017 року включно.
Згідно п. 8 договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору, на банківський рахунок або готівкою.
Відповідно до п. 13 договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання позичальником, позикодавець має передати йому розписку про отримання позики.
Згідно п. 11 договору позики, з метою забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за цим договором 04.07.2017 між позикодавцем та позичальником був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Онищенко С.В.
Згідно п. 12 договору позики, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна автомобіля DAEWOO модель NEXIA, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , який належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 06.06.2017 ТСЦ № 6350.
Відповідно до п.15.2 договору позики, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями договору позики.
Згідно п. 15.4 договору позики, у разі невиконання позичальником умов договору позики, позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за договором позики.
Відповідно до п. 7 договору позики, по закінченню строку позики, договір може бути пролонговано за домовленістю сторін.
У зв`язку з неповерненням суми позики та частковим погашенням боргу та невиконанням п. 7 договору позики додатковою угодою №2 від 21.11.2017 за домовленістю сторін до договору позики №04/07/17-1 від 04.07.2017 були внесені зміні в п. 1, 5.
Кінцевий строк повернення позики додатковою угодою №2 було встановлено до 04.11.2018 включно. В подальшому даний договір більше не пролонгував ся.
Отже, відповідно до умов договору позики та додаткової угоди №2, ОСОБА_2 мав повернути ОСОБА_1 до 04.01.2018, відповідно до графіку повернення грошових коштів, грошові кошти у сумі 28 701, 15 грн.
Протягом 2018-2019 років відповідач частково погасив борг за договором позики, а саме: відповідно до розписки від 08.02.2018 1000,00 грн; від 12.07.2018 1000,00 грн; від 03.08.2018 1000, 00 грн; від 11.12.2018 1000,00 грн; від 04.04.2018 1000,00 грн. Всього на загальну суму 5 000, 00 грн.
Залишок боргу становить 23 701, 15 грн.
До цього часу відповідач отриману позику в повному обсязі позивачу не повернув.
Крім того, позикодавець на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження предмету застави - автомобіля DAEWOO модель NEXIA, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .
Таким чином, відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього договором позики зобов`язання та повернення боргу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК Кодексу, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК Кодексу,на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пунктом 10 договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Розрахунок суми інфляційних збитків за період квітень 2019- серпень 2021 складає 3 213,86 грн.
Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 05.04.2019 по 24.09.2021 складає 1 759,00 грн.
Пунктом 10 договору позики визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починаючи з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 05.04.2019 по 24.09.2021 складає 86 745,66 грн.
Таким чином, станом на 24.09.2021 загальна сума боргу за договором позики №04/07/2017-1 від 04 липня 2017 року, яка підлягає поверненню відповідачем, складає 115 419, 74 грн (23 701, 15 грн + 3 213, 86 грн + 1 759, 07 грн + 86 745, 66 грн).
Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Відповідно до договору позики та додаткової угоди №2, строк повернення позики був встановлений до 04.01.2018. Проте відповідач, не маючи можливості своєчасно повернути позику в повному обсязі у зазначений строк, вживав заходів щодо повернення боргу частинами протягом 2018-2019 років. Останній платіж в рахунок повернення боргу відповідачем був сплачений 04.04.2019, що підтверджується відповідною розпискою.
За таких підстав строк позовної давності розраховується з дати останнього платежу відповідача в рахунок погашення боргу, а саме з 04 квітня 2019 року і складає 115 419, 74 грн, з яких: 23 701, 15 грн - сума основного боргу; 3 213, 86 грн інфляційні збитки; 1 759, 07 грн три проценти річних від простроченої суми; 86 745, 66 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які він просить стягнути на його користь, надано: договір №б/н про надання правничої допомоги від 15 вересня 2020 року; додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 15.09.2020; додаток до договору про надання правничої допомоги б/н від 15 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 20.09.2021; попередній розрахунок вартості однієї години надання послуг на правову допомогу ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.09.2020 по справі за позовом до ОСОБА_2 - адвоката Гупало Р.М. від 20.09.2021; акт наданих послуг від 24.09.2021; рахунок-фактура № б/н від 24.09.2021.
Згідно акту наданих послуг від 24.09.2021, станом на дату подачі позовної заяви, виконано робіт на суму 10 200 грн, що підлягають задоволенню на підставі доказів наданих до матеріалів справи і такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1154,20 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.
Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 04/07/17-1 від 17.07.2017 у сумі 115 419, 74 грн., судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у сумі 10 200 грн. та судового збору у сумі 1154, 20 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 257, 258, 261, 264, 526, 530, 549, 611, 624, 625, 651, 653, 654, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 04/07/17-1 від 17.07.2017 у сумі 115 419, 74 (сто п`ятнадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень 74 копійки).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у сумі 10 200 грн (десять тисяч двісті гривень) та суму сплаченого судового збору у розмірі 1 154, 20 грн (одна тисяча сто п`ятдесят чотири гривні 20 копійок).
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України протягом 30 днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Н. Ю. Кононихіна