Справа №487/1948/21
Провадження №2/487/1650/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачі є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини разом з немовлям спочатку проживали по АДРЕСА_1 , але постійно конфліктували. Вікторія постійно зазнавала жорстокого поводження від співмешканця, а той у свою чергу скаржився на її асоціальну поведінку, схильність до бродяжництва та недогляд за дитиною. ОСОБА_2 часто змінювала своє місце проживання разом з дитиною, бродяжила. Батьки не забезпечують дитині безпечні умови життя та розвитку, така поведінка батьків становить небезпеку для життя та здоров`я дитини. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.09.2021 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову та не позбавляти її батьківських прав відносно ОСОБА_4 . Повідомила, що залишила сина на свою повнолітню подругу та від неї він отримав тілесні ушкодження. На даний момент

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду булв повідомлений у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення учасників процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батьки дитини разом з немовлям спочатку проживали по АДРЕСА_1 , але постійно конфліктували. Вікторія постійно зазнавала жорстокого поводження від ОСОБА_3 .

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.05.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано повну цивільну дієздатність.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 18.03.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано у батьків, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Наразі дитини, ОСОБА_4 , перебуває в КНП "Миколаївська обласна клінічна лікарня" Миколаївської обласної ради.

Орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів їх батьківських прав відносно дітей, батьківські обов`язки щодо яких вони не виконують і чиї права систематично порушують (висновок органу опіки та піклування №4338/0202-01-22/25/14/21 24.06.2021 року)

Відповідно до повідомлення Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області від 25.10.2021 року № 17046/50, 16.03.2021 до МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від обласної дитячої лікарні м. Миколаєва, щодо надходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із множинними тілесними ушкодженнями, які отримані ним внаслідок злісного невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною. За даним фактом СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000232 від 17.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України. 30.07.2021 року слідчим СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та відповідні норми права, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від покладених на нього обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, оскільки він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, оскільки не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, та виходячи, в першу чергу з інтересів дитини, а також інтерес матері до дитини, яка запевнила суд, що змінила ставлення до виховання своєї дитини, яку хоче забрати додому, працює, просила суд не позбавляти її батьківських прав, суд вважає необхідним надати відповідачу ОСОБА_2 можливість змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, тому позовні вимоги щодо відповідача ОСОБА_2 є передчасними, оскільки достатніх підстав для задоволення позову на даний час не убачається.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача ОСОБА_3 мають бути стягнуті 908 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,258,263,265,354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150, 155, 164, 166 Сімейного Кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

В задоволенні іншої частини позову- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В.Кузьменко