Справа № 409/2312/20
Пров. № 2/409/58/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Третяка О.Г.,

за участю секретаря: Бушлі О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 47 років померла їх матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами й 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :13:009:0034 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. На момент смерті разом із нею були зареєстровані та мешкали позивачі та ОСОБА_4 , дід, по лінії споріднення між їх бабусею та сестрою бабусі, яка була його дружиною. Через два роки після смерті матері, за адресою спільного мешкання, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 83 років помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із іншої 1/2 частини житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами й 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :13:009:0034 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. За часів життя, померлий у якого, крім позивачів та їх матері, живої на час складення заповіту, нікого з рідних не було, він склав заповіт, згідно з яким все своє майно він заповів померлій раптово та раніше нього матері позивачів. Увесь час з моменту придбання та вселення в домоволодіння у 2000 році та до часу доки були живими і матір позивачів, і дід, вони постійно разом мешкали однією сім`єю в належному померлим на праві спільної часткової власності житловому будинку, вели разом спільне господарство, мали спільну родинність, були пов`язані спільним побутом та мали відповідні права та обов`язки як сім`я, піклувалися та здійснювали догляд та усі оригінали документів особистості та інші, що були в наявності збереглися. Позивачі являючись єдиними й належними спадкоємцями й маючи на руках наявні у них документи з метою успадкування звернулася до органу нотаріату за місцем відкриття спадщини. Після опрацювання наданих документів державним нотаріусом на підставі поданих заяв було заведено спадкову справу, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджували б належність цього майна спадкодавцю, відсутністю реєстрації та відсутністю доказів родинних стосунків. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало їх звернутися до суду з позовом, в якому позивачі через відсутність документів, підтверджуючих родинні відносини з померлим просять встановити факт проживання однією сім`єю та визнати за ними право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачі не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

В судове засідання представник відповідача Білокуракинської селищної ради не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, надав заяву про визнання позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №167/02-31 від 06.11.2020р. вбачається, що державним нотаріусом Білокуракинської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивачів була заведена спадкова справа №194/2020, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність документів, підтверджуючих родинні стосунки з померлим, відсутністю правовстановлюючих документів та реєстрації переходу про право власності на земельну ділянку (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області було зроблено актовий запис за №121 та видано Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до довідки ЦНАП Білокуракинської селищної ради № 12-06/9764 від 09.11.2020р. на момент його смерті разом із ним проживали та були зареєстровані позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Із заповіту ОСОБА_4 , складеному та посвідченому 26.01.2000р. Жуковим О.М., приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу й зареєстрованого в реєстрі за №70 вбачається, що на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно та з чого б воно не складалось він заповів ОСОБА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 47 років померла ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління у Луганській області було зроблено актовий запис за № 139 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до довідки ЦНАП Білокуракинської селищної ради № 12-06/9765 від 09.11.2020р. на момент її смерті разом із нею проживали та були зареєстровані разом позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також дядько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Із досліджених в судовому засіданні копії Договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.01.2000р., посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №66, Довідки-характеристики КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» №217 від 26.12.2019р., копії технічного паспорту на житловий будинок, копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2000р., посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №68, копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № , виданого 24.03.1995 р. Білокуракинською селищною радою та зареєстрованого за №18 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками та їм належало право власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,15 га в межах згідно з планом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.-а.с.14-19,21-24).

Відповідно до Довідки відділу у Білокуракинському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області №81/102-20 від 13.02.2020р., вказана у виданому на ім`я ОСОБА_5 . Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛГ № й право власності на яку було відчужене за договором купівлі-продажу, площа земельної ділянки, у зв`язку зі зміною методів підрахунку (округлення) площі відповідно до бази даних національної кадастрової системи, становить 0,1481 га. (20)

Із дослідженого в судовому засіданні Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.01.2020р. вбачається, що земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1481 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :13:009:0034 не містить відомості про державну реєстрацію власника (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 позивачі є рідними синами померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.-а.с.25-26)

Як вбачається із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № про право на земельну ділянку площею 0,15 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, даний акт було видано на ОСОБА_5 у 1995 році, але згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2000р., посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №68 ОСОБА_5 вказану земельну ділянку було продано у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках за кожним.

Із копії свідоцтв про народження НОМЕР_5 , ДШ № НОМЕР_6 , ДШ №493076, копії свідоцтв про шлюб НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , виписки із актового запису про укладення шлюбу №27 від 13.06.1981р вбачається, що ОСОБА_4 був чоловіком рідної сестри бабусі позивачів, а померлої ОСОБА_3 матері (а.с.-а.с.). Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_9 дружина ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.28-35).

В судовому засіданні було встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ № , виданий 24.03.1995 р. Білокуракинською селищною радою та зареєстрований за №18 на ім`я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку у рівних частках в порядку відчуження перейшло до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2000р. було втрачено.

Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що під час вирішення справ про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, якою визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Справи про встановлення фактів розглядаються судами, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як вбачається із наявних та досліджених судом матеріалів, позивачі дійсно були зареєстровані та мешкали разом однією сім`єю більше п`яти років, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, здійснили поховання. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.328,1218,1225,1258,1268,1269 ЦК України, ст.ст.10,12,77-81,89,259,263-265,268,354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_11 та спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білокуракине, проживали разом однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, у тому числі станом на момент смерті спадкодавця тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_11 у рівних частках за кожним право власності на спадкове майно:

житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.01.2000р., посвідченому Жуковим О.М., приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 66 належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд площею 0,1481 га кадастровий номер :13:009:0034, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2000р., посвідченому Жуковим О.М., приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 68 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Білокуракинська селищна рада Луганської області, , адреса: площа Шевченко, будинок 4 смт. Білокуракине, Білокуракинський район, Луганська область.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Третяк О.Г.