Справа № 357/5596/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізова А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області мотивуючи тим, що 16 січня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 001-09861-160113, згідно якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 5 000, 00 грн., з кінцевим строком погашення до 15 липня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала. 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 16 січня 2013 року. Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за даним договором станом на 14 травня 2021 року склала 8 971,08 гривень, з яких: 4 427,76 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 3 283,56 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом, 393,40 грн. - 3 % річних від простроченої суми, 866,36 грн. - інфляційні втрати. Позивач зазначив, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги, ним, як новим кредитором, не було здійснено. Всі суми пені та відсотків були нараховані первинним кредитором - ПАТ «Дельта Банк». Посилаючись на те, що відповідачкою були проігноровані неодноразові вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у загальному розмірі 8 971,08 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року вказаний позов прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачка 09 серпня 2021 року направила відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог та зазначила, що у позовних вимогах Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» вказує на договір № 001 -09861 -160113, який у додатках відсутній, однак, зазначає, що дійсно укладала кредитний договір із ПАТ «Дельта Банк», і сумлінно виконувала взяті на себе зобов`язання, сплачуючи щомісячно обов`язкові платежі. Вказує, що кредитні зобов`язання виконала в повному обсязі. Також зазначає, що з 05.10.2015 року було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», послугами ПАТ «Дельта Банк на той момент відповідачка вже не користувалась. Позивач зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» розпочинав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, шляхом здійснення телефонних дзвінків, надсиланням письмових повідомленнь, однак, ні до початку ліквідації ПАТ «Дельта Банк» ні під час проведення ліквідаційних процедур, жодних повідомлень та дзвінків відповідачка не отримувала. У зв`язку із тим, що минуло багато часу з моменту користування послугами «ПАТ «Дельта Банк» - 7 років документи, що засвідчували погашення відповідачкою кредитного зобов`язання, а саме квитанції про сплату зобов`язань не збереглися. З моменту укладення договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між ПАТ «Дельта Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», а саме з 27 квітня 2018 року, відповідачка також не отримувала ні телефонних дзвінків, ні письмових повідомлень від позивача, на які ТОВ «Росвен Інвест Україна» посилається у позовній заяві. Зазначає, що про наявність заборгованості дізналась лише отримавши ухвалу суду. Крім того, оскільки відповідачка виконувала свої зобов`язання в повному обсязі, в разі, якщо ПАТ «Дельта Банк» визначав за нею заборгованість, новому кредиторові мали б передати, крім заяви на отримання кредиту, сам Договір, оскільки, вважає, що заява не є Договором на надання кредитних коштів, виписки з рахунків, які засвідчують наявність заборгованості. Зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом поза встановленими законом межами строків визначеними ЦК України, з наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.

Представник позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 січня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом звернення відповідача до банку із Заявою № 001-09861-160113 /а.с. 10/.

Згідно із зазначеною Заявою, яку відповідачка ОСОБА_1 власноручно підписала, остання погодилася з тим, що ця Заява разом Правилами надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифами банку складає між нею та банком кредитний договір.

За умовами вказаного кредитного договору відповідачці ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 18 місяців, зі сплатою щомісячного платежу по кредиту у розмірі 475,00 грн., фіксованої відсоткової ставки 9,99 % річних за користування кредитними коштами, комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,49 % в місяць та комісії за надання кредиту 0,00 % від суми кредиту.

27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір № 410/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вищевказаним кредитним договором від 16 січня 2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копією вказаного договору про відступлення прав вимоги та витягом з Реєстру передачі Прав Вимоги до цього договору /а.с. 5-7/.

З наявного у матеріалах справи витягу з Реєстру передачі Прав Вимоги до вищевказаного договору про відступлення прав вимоги вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним 13 січня 2013 з ПАТ «Дельта Банк», на момент відступлення права вимоги становить 7 711,32 грн., з яких: 4 427,76 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 32738, 623 283,56 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом, пеня - 0,00 грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Крім визначених первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк» сум заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, позивачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані 3 % річних у розмірі 393,40 грн. та інфляційні втрати у розмірі 866,36 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу норм Цивільного кодексу України вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Згідно розрахунку позивача, який перевірений судом та не спростований відповідачем, позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за вищевказаним кредитним договором за останні 3 роки, що передували зверненню до суду.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку первинному кредитору ПАТ «Дельта Банк» не повернуті, позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договором про відступлення прав вимоги, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів, нарахованих відсотків за користування кредитом та розрахованих позивачем сум заборгованості по 3 % річних та інфляційних втратах, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 подала заяву про застосування строків позовної давності.

За змістом статей 256-258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

З аналізу норм ЦК України вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

З кредитного договору вбачається, що кінцевий строк погашення кредиту - 15 липня 2014 року. Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» 27 квітня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» направив позов на адресу у суду поштою 19 травня 2021, тобто після спливу трирічного строку як з часу закінчення терміну виконання кредитного зобов`язання, так і з часу укладення договору про відступлення прав вимоги, за яким набув право вимоги і за вказаним кредитним договором, тобто з моменту, коли довідався про порушення свого права.

При цьому, позивачем не надано суду доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення позовної давності й доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду. Суду також не надано доказів існування домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Враховуючи те, що позовні вимоги є обґрунтованими, тобто дійсно було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду, однак останнім було пропущено строк позовної давності, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Судові витрати у справі, понесені позивачем покладаються на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 253, 256-258, 261, ч. 3, 4 ст. 267, ст. ст. 512, 526, 625, 626, ч. 1 ст. 1048, ч. 1, 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, ст. 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель