КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А.,Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 21 800 грн. 00 коп. за виконані роботи, використані матеріали та замінені деталі;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у загальному розмірі 25 230 грн. 00 коп.;

- судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що він є власником станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована у АДРЕСА_1 .

01.05.2020 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням надати послуги з технічного обслуговування його автомобіля марки "Renault" моделі "Trafic II 1,9 DTI".

При цьому, після виконання всіх необхідних робіт 07.05.2020 року відповідачу було виставлено на оплату рахунок-фактуру за № 31 з переліком виконаних робіт, використаних матеріалів та замінених деталей на загальну суму 21 800 грн. 00 коп.

Однак, станом на дату звернення до суду з цим позовом, відповідач не здійснив оплату товару та виконаних робіт.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що внаслідок порушення прав змінився його звичний спосіб життя, заподіяно моральну шкоду, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 42, 43).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та матеріального права, а також неповне з'ясування обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, адже наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують факт укладення між сторонами договору про надання послуг з технічного обслуговування автомобіля (а.с. 48-55).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.09.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 110, 111).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 125, 126).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, у травні 2020 року між сторонами було укладено усний договір про надання послуг з технічного обслуговування автомобіля "Рено Трафік", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу.

При цьому, як вказує позивач, за виконані роботи 07.05.2020 року відповідачу було виставлено для оплати рахунок-фактуру № 31 з переліком виконаних робіт, використаних матеріалів та замінених деталей на загальну суму 21 800 грн. 00 коп.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що незважаючи на виконання ним всіх своїх зобов'язань за укладеним з відповідачем договором про надання послуг з технічного обслуговування, останній не здійснив оплату наданих послуг.

Так, згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів (ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцю зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Особливості договору ремонту транспортного засобу визначені ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно з якою договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу є: найменування та місце розташування сторін за цим договором; перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання; вартість робіт та порядок розрахунків; перелік складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу; перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту, та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт. Виконавець за договором про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу під час його укладання чи виконання не може нав`язувати замовнику за цим договором додаткові оплачувані послуги.

Згідно з Розділом 3 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року за № 615 (які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг та поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем)) (далі - Правила), надання послуг здійснюється за зверненням замовника чи за його попередньою заявкою, яка реєструється в журналі реєстрації. За заявкою виконавець визначає дату, час подання КТЗ, складових частин (систем) та їх експлуатаційної, ремонтної, технологічної документації для надання послуг.

Послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Договір про технічне обслуговування і ремонт КТЗ повинен містити істотні умови відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Якщо для надання послуг відсутня потреба залишати КТЗ, його складові частини (системи) на відповідальне зберігання у виконавця, надання послуг оформлюється рахунком-фактурою, накладною, квитанцією тощо, а також нарядом-замовленням на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісного транспортного засобу, у яких обов`язково робиться запис про гарантійні зобов`язання (у випадках, передбачених цими Правилами), який засвідчується підписом контролера якості та скріплюється печаткою виконавця (за наявності).

Згідно з розділом 4 Правил приймання КТЗ та його складових частин (систем) здійснюється у присутності власника чи його уповноваженого представника з оформленням акта передавання-приймання КТЗ, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту. Акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту складається у двох примірниках.

Порядок оплати послуг з технічного обслуговування та ремонту КТЗ визначається договором. Оплата послуг, які виконуються за договором, рахунком-фактурою, нарядом-замовленням, накладною, квитанцією тощо, здійснюється замовником як у готівковій, так і безготівковій формах. Виконавець оформлює документ про витрати на виконання послуг, який підписується виконавцем і замовником і є невід`ємною частиною договору. Після надання послуг і прийняття виконаних робіт з урахуванням їх відповідності умовам договору замовник повністю оплачує роботи за умовами договору. Документами, що підтверджують надання послуги, є: - акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; - наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; - документ, що підтверджує оплату послуг; - рахунок-фактура; - податкова накладна (для юридичних осіб) (розділ 5 Правил).

Разом з тим, що відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, на підтвердження існування між сторонами договірних відносин на підставі договору про надання послуг з технічного обслуговування автомобіля позивачем надано до суду копію рахунку-фактури за № 31 від 07.05.2020 року та копію наряду-замовлення за № 31, які, на його думку, є належними та допустимими доказами як надання позивачем послуг з ремонту автомобіля, так і зобов`язання відповідача здійснити їх оплату.

Однак, в розумінні положень ст.ст. 76-79 ЦПК України, а також за відсутності передбачених вищенаведеними положеннями норм матеріального права акту приймання-передачі транспортного засобу, підписаного замовником, вказані документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами, які б підтверджували наявність між сторонами правовідносин, що виникають з договору про надання послуг з технічного обслуговування автомобіля, оскільки вони не містять підпису відповідача.

Також, як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази як належності відповідачеві автомобіля марки "Рено Трафік", державний номерний знак НОМЕР_1 , так і того, що позивач є власником станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована у АДРЕСА_1 .

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

При цьому, оскільки позивач, долучаючи до апеляційної скарги диск з відеоматеріалами та копії фотографій попередження про проведення відео зйомки, тобто нові докази, які не були досліджені судом першої інстанції, жодним чином не обґрунтував неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає дану справу за наявними в ній доказами, що відповідає положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю належними і допустимими доказами.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Також, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська