Справа № 589/3824/20
Провадження № 2/589/399/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

представника позивача Моргульця О.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судового засіданні в залі суду в м. Шостка заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 9209 грн 50 коп. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2002 з нього на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . Однак, відповідач належним чином не сплачує аліменти, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення пені за прострочення їх сплати.

11.01.2021р. до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №589/3860/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування клопотання зазначає, що в межах заявлених позовних вимог у справі № 589/3860/20 ним оспорюється заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 35456 грн 60 коп., що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 . Зауважує, що рішення прийняте за наслідками розгляду вказаної справи буде впливати на результати розгляду цієї, оскільки пеня, про стягнення якої просить ОСОБА_2 , має обраховуватись з розміру існуючої заборгованості, яка наразі є предметом розгляду справи № 589/3860/20.

В підготовчому засіданні відповідач підтримав раніше подане ним клопотання про зупинення провадження у цій справі.

Представник позивача при вирішенні цього клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку відповідача, представника позивача, перевіривши доводи клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у його задоволенні, або якщо ці справи є взаємовиключними.

За змістом указаної норми під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини справи і відповідні їм правовідносини та як наслідок неможливість сформувати правові висновки щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи, де такі обставини встановлюються.

До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, де, скасовуючи ухвалу про зупинення провадження у справі за позовом особи про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за неповернення позики до вирішення судом позову відповідача про визнання договору позики недійсним, вказав, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. При цьому Верховний Суд України послався, що суд не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б унеможливлювали встановлення при розгляді даної справи наявність обставин, якими особа обґрунтовує свої вимоги, та можливості застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України.

Як вбачається зі змісту ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2020р. у справі № 589/3860/20 та встановлено з пояснень сторін в судовому засіданні, ОСОБА_1 у справі № 589/3860/20 заявлено вимоги про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 35465 грн 62 коп. При цьому предметом судового дослідження у справі № 589/3860/20 є обставини існування у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів, її розмір.

Разом з тим, ці факти, які підлягають дослідженню у справі № 589/3860/20, є предметом перевірки також і в цій справі, що розглядається, зокрема при розгляді даної справи суд має перевірити обставини наявності заборгованості, обґрунтованості її розміру, а також правильність нарахування позивачем неустойки. В даній справі відповідач вправі виснути всі наявні в нього заперечення та надати відповідні докази. Відтак зібрані у справі № 589/3824/20 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

Сама по собі взаємопов`язаність цих справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій.

Вказане в сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до розгляду Шосткинським міськрайонним судом Сумської області справи № 589/3860/20.

Керуючись ст.ст. 251, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 01.02.2021р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова