Справа № 208/9810/21
№ провадження 2/208/2149/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 листопада 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного (м Дніпро), третя особа: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора «про звільнення спадкового майна з-під арешту», -

встановив:

У листопаді 2021 року адвокат Проскурін Дмитро Олександрович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 подав матеріали позовної заяви до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного (м Дніпро), третя особа: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора «про звільнення спадкового майна з-під арешту».

Згідно позовних вимог, прохає:

-звільнити з-під арешту спадкове майно померлої ОСОБА_2 , а саме: 1/3 частину квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 запис про який внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Другою Кам`янською державною нотаріальною конторою (реєстраційний номер обтяження: 1263221; зареєстровано: 30 серпня 2004) на підставі ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська № 2-2427 від 16 серпня 2004 року (постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Липенко М.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 серпня 2004 року).

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по даній справі, враховуючи вимоги ст. ст. 175,176,177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне вказану позовну заяву залишити без руху:

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

Вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що ОСОБА_3 (дід позивачки), ОСОБА_4 (баба позивачки, ОСОБА_5 (батько позивачки) набули, право спільної сумісної власності на квартиру під АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 17 грудня 1997 року Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому. Позивач зауважила, що в різних документах, виданих українськими державними установами, прізвище зазначених осіб, яке на російській мові записане як « ОСОБА_6 », « ОСОБА_6 », перекладаються на українську мову як « ОСОБА_7 », « ОСОБА_7 », тобто в даному випадку, прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_8 євський», зазначені в офіційних документах, слід вважати тотожними.

Крім того, відповідно до копії Свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2586, яка долучена як додаток до позовної заяви, у графі «батько» зазначений « ОСОБА_10 », у графі «мати» зазначена « ОСОБА_11 ».

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло виданого 17 грудня 1997 року за № 1346-С Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому, власниками квартири АДРЕСА_2 зазначені: гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 01 грудня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1317, яка долучена як додаток до позовної заяви, у графі «прізвище» зазначений - « ОСОБА_8 євський».

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 7, у графі «відомості про дитину» особу зазначено як « ОСОБА_10 », у графі «відомості про батька» особу зазначено як « ОСОБА_8 є ОСОБА_12 ».

Відповідно до копії паспорту громадянина України, серії НОМЕР_3 , виданого 04 вересня 1996 року Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області, особу зазначено як « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 08 листопада 2019 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1228, яка долучена як додаток до позовної заяви, у графі «прізвище» зазначено « ОСОБА_5 ».

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 14 січня 2021 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 74, яка долучена як додаток до позовної заяви, у графі «прізвище» зазначено « ОСОБА_13 ».

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку (пункт 6 частини першої статті 315 ЦПК України, пункт 12 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку, що позивач не обґрунтувала право на звернення з позовом, в чому полягає порушення її прав, які саме її права порушено, не надала докази, що підтверджують її право на звернення з відповідним позовом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, а саме: позивачем не обґрунтувано право на звернення з позовом, в чому полягає порушення її прав, які саме її права порушено, не надано докази, що підтверджують її право на звернення з відповідним позовом, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного (м Дніпро), третя особа: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора «про звільнення спадкового майна з-під арешту» - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків заяви десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що згідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається позивачеві.

Згідно до ст.353 ЦПК України, ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя : Івченко Т. П.