25.08.2021
Справа № 642/1822/13-ц
Провадження №6/642/85/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Грінчук О.П.

за участі секретаря Мотора В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко О. про визначення частки майна боржника,

встановив:

Державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова звернувся до суду з поданням, в якому просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , яким він володіє спільно із ОСОБА_2 , частка останнього становить Ѕ.

В обґрунтування подання покладається на те, що у нього на виконання перебуває виконавче провадження №43084921 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання спільної доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведених державним виконавцем заходів встановлено, що боржнику ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.05.2015 визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину спірної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_5 . 22.11.2018 ОСОБА_6 подарувала належну їй Ѕ частку квартири сину ОСОБА_2 . Однак, в реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_1 досі значиться як 1/1, спільна сумісна, що унеможливлює виконання судового рішення про стягнення аліментів. На підставі викладеного, з метою примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів, державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання без його участі, вимоги подання підтримує.

Представник заінтересованої особи Рзяніна В.Ю. також надав заяву про розгляд подання державного виконавця без його участі. Вимоги виконавчої служби підтримує.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Журавльова Д.І. знаходиться виконавчий лист № 642/1822/13-ц, виданий Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , у зв`язку з чим 28.04.2014 було відкрито виконавче провадження №43084921.

22.06.2016 старшим державним виконавцем Карпушкіною В.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів державним виконавцем накладено штраф на боржника ОСОБА_1 .

Державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення примусового виконання виконавчого документу направлені запити до Державної фіскальної служби України, МВС України.

Відповідно до наданих відповідей установ, до яких вчинялися запити та направлялися вимоги про надання інформації, встановлено, що у боржника відсутні джерела доходу, відсутні транспортні засоби.

Станом на 30.06.2021 розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 166 111.48 грн.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_2 . Частки співвласників не визначені. Право власності за ОСОБА_1 зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності, р№ НОМЕР_1 , 22.03.2001, УКМтаП ЦПДЖФ.

27.04.2001 ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно, в тому числі частину квартири АДРЕСА_1 , на випадок смерті, вона заповідає ОСОБА_6 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №2-724.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.05.2015 за ОСОБА_6 визнано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

22.11.2018 ОСОБА_6 уклала із ОСОБА_2 договір дарування, на підставі якого вона подарувала йому належну їй Ѕ частку кв. АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного договору, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на Ѕ частину квартиру та внесені відповідні відомості до Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, частка іншого співвласника, боржника ОСОБА_7 , залишилась не визначена.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно зі ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та заінтересованими особами була домовленість щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості, у нього немає. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про "Виконавче провадження" передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 становить 1/2 частки вказаної квартири.

Керуючись ст. ст 223, 258-261, 443 ЦПК України , суд,-

ухвалив:

Подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко О. про визначення частки майна боржника - задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , у спільній сумісній власності в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , у розмірі 1/2 частки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: