Справа № 373/637/21
Номер провадження 2/373/495/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ? судді Реви О.І.

за участю

секретаря судових засідань Спашіби О.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.04.2021 звернулась з даним позовом до суду і просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2020 року і до повноліття дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. На утриманні відповідача інших дітей, непрацездатної дружини чи батьків немає.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 20.10.2007 сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим 20.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції .Київської області.

08.09.2020 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Від спільного проживання сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 23.02.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області.

Відповідно до довідки КНП «Переяславський центр первинної медико-санітарної допомоги» Переяславської міської ради та Циблівської сільської ради від 09.08.2021, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на «Д» обліку з певним діагнозом.

Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницької міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості від 29.07.2021 за №358 ОСОБА_2 станом на 29 липня 2021 року не зареєстрований в Переяслав-Хмельницькій міськрайонній філії Київського обласного центру зайнятості, як безробітний.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 відноситься до 2 категорії громадян, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідач за період з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2021 року отримував соціальну допомогу та відшкодування як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач надав суду копії посвідчень про те, що його батьки є особами з інвалідністю внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Особи з інвалідністю отримують відповідну пенсію, а будь-яких доказів того, що батьки знаходиться на утриманні відповідача і що вони потребують його матеріальної допомоги чи догляду, відповідач не надав.

Надані відповідачем копії виписок з медичної документації про його стан здоров`я, датовані 1994-1995 роками, суд до уваги не приймає, оскільки вони не мають доказового значення як допустимі і належні докази на день розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, але належним чином батьківських обов`язків не виконує. Домовленості щодо сплати коштів на утримання диини між сторонами не досягнуто, а тому аліменти повинні стягуватись з відповідача у примусовому порядку.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками , проживання їх окремо від дитини не випливає на обсяг їхніх прав і звільняє від обов`язків щодо дитини.

За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того , що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даній справі з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, визнання позову відповідачем щодо стягнення аліменти до повноліття дитини.

Оскільки позивач не надала суду жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, то суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Таким чином, враховуючи обставини встановлені судом, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, відповідно до вимог вищевказаного Закону він звільнений від сплати судового збору.

Таким чином судовий збір підлягає компенсуванню за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, згідно ст. ст. 12, 13, 81,141, 263-265, 279 ЦПК України, суд, ?

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Прип`ять, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати віднести на рахунок держави відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 18.08.2021.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: О. І. Рева