Справа № 428/223/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 27.12.1975. Вони були зареєстровані та проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ. За час свого життя він отримував пенсію у три рази вищу за неї, тобто фактично заявник перебувала на утриманні свого чоловіка. Для оформлення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника заявник звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте їй було відмовлено через відсутність необхідної довідки житлово- експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). Таким чином, з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

1.2. В.о. начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надала до суду письмові пояснення по справі, в яких вказала, що сам по собі факт отримання заявником доходу у меншому розмірі, ніж у її померлого чоловіка, не є підставою для задоволення заяви. Доказів про те, що чоловік заявника надавав їй допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, до суду не надано. Заявник та її чоловік були зареєстровані за різними адресами. Належним способом захисту прав заявника є оскарження рішення УПФУ, а не встановлення факту перебування на утриманні. Розмір пенсії заявника перевищує прожитковий мінімум. Управління заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_3 та просить відмовити у їх задоволенні.

1.3. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що вона постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , до червня 2020 року. В червні 2020 року їх житло було пошкоджено внаслідок двох попадань снарядів і вони з того часу та до часу смерті ОСОБА_2 проживали на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 отримував пенсію більше 9000 грн., а вона близько 3000 грн. Її чоловік утримував її, а також допомагав матеріально доньці ОСОБА_4 та їх онуку.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи присутня не була, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

1.4. Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що заявниця є її матір`ю. Заявниця ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм чоловіком та її, ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , до червня 2020 року. В червні 2020 року їх житло було пошкоджено внаслідок обстрілу і вони з того часу та до часу смерті ОСОБА_2 проживали на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Батько отримував пенсію близько 9000 грн., а мати близько 3500 грн. Батько утримував мати, а також допомагав матеріально їй, ОСОБА_4 .

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.1975 відділом ЗАГС м. Золоте Ворошиловградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 27.12.1975, про що зроблено відповідний актовий запис № 268. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14.01.1998 Золотівським ВМ Первомайського МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована з 19.08.2003 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 14.01.1998 Золотівським ВМ Первомайського МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований з 19.08.2003 за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 19.01.2018, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , була зареєстрована в якості внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із актом про фактичне проживання від 12.10.2020 № 1153, виданим «КП «Житлово-експлуатаційна контора № 2», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали за адресою: АДРЕСА_5 , до 08.10.2020.

2.2. Відповідно до копії довідки про доходи № 2715 7198 3577 9717, виданої 18.12.2020 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року складав 2776,35 грн. щомісяця, з травня по червень 2020 року - 3052,92 грн., з липня по листопад 2020 року - 3064,76 грн.

Згідно з довідкою № 9112 4013 1660 8103, виданою 18.01.2021 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_2 , знаходився на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області та отримував пенсію за віком, розмір якої за період з березня 2019 року по квітень 2020 року складав 8172,68 грн. щомісяця, з червня по жовтень 2020 року - 9071,67 грн.

2.3. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 30.11.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайськ Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 1707.

09.12.2020 заявник звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №9554/2020 від 16.12.2020 ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 09.12.2020 у зв`язку з відсутністю необхідної довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданих згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

3.2. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, в разі смерті пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

3.3. Відповідно до п.п. 9 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями, до заяви про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно із п. 2.11 вищевказаного Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

3.4. Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

3.5. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Враховуючи вищевикладені письмові докази та показання свідка судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.1975. Їх місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , та вони фактично разом проживали за цією адресою до червня 2020 року. Після червня 2020 року вони проживали в квартирі АДРЕСА_6 . При цьому, розмір пенсії померлого ОСОБА_2 в сумі 9071,67 грн. на місяць значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 в сумі 3052,92 грн. на місяць (до часу смерті ОСОБА_2 у жовтні 2020 року), і був основним та постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 , яка була непрацездатним членом сім`ї у зв`язку із досягненням пенсійного віку.

Вказані обставини свідчать про те, що пенсія ОСОБА_2 була основним та постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 .

Факт реєстрації заявника в якості внутрішньо переміщеної особи за іншою адресою, ніж її померлий чоловік, не свідчить про не доведення факту перебування заявника на утриманні.

По-перше, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік не проживають спільно.

По-друге, сам лише факт реєстрації двох осіб в якості внутрішньо переміщених за різними адресами не свідчить про їх фактичне постійне проживання за різними адресами та про неможливість дружини перебувати на утриманні свого чоловіка.

Крім того, посилання заінтересованої особи на те, що встановлення факту проживання заявника разом з чоловіком на непідконтрольній території може призвести до позбавлення заявниці пенсійних виплат є неспроможним. Факт переміщення заявниці з непідконтрольної на підконтрольну територію України підтверджується довідкою про внутрішнє переміщення, яка не втрачає своєї сили внаслідок ухвалення судом цього рішення. Після отримання довідки про внутрішнє переміщення заявниця не втратила права на фактичне проживання із своїм чоловіком на будь-якій території.

4.2. Суд звертає увагу на те, що заявник отримала від Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області рішення, в якому зазначено, що вона не надала документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає недоведеним факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка.

Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Суд вважає необґрунтованими посилання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на те, що належним способом захисту прав заявника є оскарження рішення про відмову у переході на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. На думку суду, з урахуванням реєстрації постійного місця проживання та фактично проживання заявника і її померлого чоловіка за адресами на непідконтрольній українській владі території України, та як наслідок, відсутності можливості у заявника отримати довідку про сумісне проживання із померлим годувальником належної форми, у заявника немає підстав піддавати сумніву законність рішення органу Пенсійного фонду про відмову у переході на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. За таких обставин, лише встановлення факту перебування заявника на утриманні є єдиним належним способом захисту прав заявника. Після встановлення цього факту, заявник має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту.

Посилання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського апеляційного суду від 11.08.2020 по справі № 428/10446/19-ц є неспроможними, оскільки у справі № 428/10446/19-ц були зовсім інші фактичні обставини, а предметом вимог було встановлення фактів належності довідок про заробітну плату для нарахування пенсії та про підтвердження пільгового трудового стажу. Суд повторює, що в даному випадку оскарження заявником рішення органу Пенсійного фонду буде неефективним та навіть, певною мірою, безперспективним способом захисту прав заявника.

Стосовно тверджень про те, що заявниця отримує пенсію, не нижчу за розмір прожиткового мінімуму, суд зазначає, що сам по собі факт отримання пенсії, який забезпечує прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення подібних спорів. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 210/343/19.

4.3. Суд вважає необґрунтованими посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на те, що між учасниками цієї справи виник спір про право, з огляду на таке.

Системно проаналізувавши письмові пояснення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та рішення вказаного Управління від 16.12.2020, можливо дійти висновку, що доводи заінтересованої особи стосуються виключно недоведення заявником обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, що не є по суті підтвердженням наявності спору про право.

При цьому необхідно ураховувати, що у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право.

Суд зазначає, що заявник не висвловлювала незгоду або претензії стосовно незаконності рішення органу Пенсійного фонду про відмову у перехід її на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Право заявника на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника за умови надання відповідних документів (зокрема, документа про перебування члена сім`ї на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало, що убачається із його рішення від 30.11.2020. Разом із тим, саме по собі посилання вказаного Управління на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору.

Аналогічний підхід до визначення того, чи існує між учасниками справи спір про право, застосовано Верховним Судом в постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 296/289/19.

4.4. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим заява ОСОБА_7 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання в якості внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 ) на утриманні її чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 08 жовтня 2020 року.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін