У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.,

при секретарі Василенко О.Г.

за участю:

представника

заінтересованої особи: Коваленко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни - адвоката Коваленко Тетяни Анатоліївни про закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, стягувач ОСОБА_2 на дії та рішення виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О.

В судовому засіданні представник приватного виконавця Лановенко Л.О. - адвокат Коваленко Т.А. заявила клопотання про закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., стягувач ОСОБА_2 на дії та рішення виконавця. Подане клопотання обґрунтовано тим, що 04.09.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 754/15996/19 виданого 12.06.2020 року Деснянським районним судом м. Києва та, зокрема скасовано заходи примусового виконання рішення. Вказана постанова винесена на підставі виконання рішення боржником в повному обсязі. Враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просить провадження закрити.

Заявник, представник заявника, стягувач ОСОБА_2 та представник стягувача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду скарги повідомлені належним чином.

Вислухавши представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. - Коваленко Т.А. , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Абзац 3 пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний суд зауважив, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. КЦС зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Але відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Суд касаційної інстанції роз`яснив, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Заявник ОСОБА_1 у своїй скарзі посилається на те, що її не було ознайомлено із оцінкою, відсутні докази направлення на її адресу самої оцінки майна. Крім того, заявник у своїй скарзі вказала, що рішення Деснянського районного суду м. Києва нею було виконано, оскільки існувала вірогідність продажу на публічних торгах належного їй майна.

Таким чином, доводи скарги ОСОБА_1 не дають підстави стверджувати про відсутність спору про право, а відтак наявність підстав для застосування п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни - адвоката Коваленко Тетяни Анатоліївни про закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна , стягувач ОСОБА_2 на дії та рішення виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: В.О.Сенюта