Справа № 303/865/21
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження у справі
04 лютого 2021 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гутій О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), АТ КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), АТ КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна.
Згідно позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що провадження в даній справі не може бути відкрите з таких підстав.
Позивач ОСОБА_1 в поданій позовній заяві фактично оскаржує дії державного виконавця. Посилається, що 29.08.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», однак арешт накладений на майно не був знятий, а тому вважає такі дії державного виконавця незаконними. При цьому в позові позивач не зазначає з якого саме майно зняти арешт та хто є власником спірного майна. А також зазначає, що наявність арешту на майно порушує його право на набуття у власність в майбутньому рухомого або нерухомого майна без наявної на те правової підстави.
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), АТ КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна, в якому просить зняти арешт з майна, накладеного постановою державного виконавцем Мукачівського РВ ДВС Хрипта О.О. 02.06.2014 року у виконавчому провадженні № 43700949 від 02.06.2014 року.
Як вбачається із самої позовної заяви та приєднаних до неї матеріалів, на виконанні Мукачівського РВ ДВС перебувало виконавче провадження № 43700949, що розпочате на підставі виконавчого листа від 30.01.2014 року № 2/202/7165/201, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 200666,16 грн., в рамках якого ОСОБА_1 виступав в якості боржника та виконавче провадження № 54925184, видане на підставі виконавчого напису нотаріуса приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 7268 від 05.07.2017 про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк 481213,98 гривень.
Постановою головного державного виконавця 02.06.2014 року було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.
28.09.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення), у зв`язку із відсутністю в боржника майна.
При цьому, питання про зняття арешту з майна боржник державним виконавцем вирішено не було.
Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить про фактичну незгоду ОСОБА_1 з діями державного виконавця, пов`язаними із неприйняттям рішення про скасування арешту на майно боржника в рамках виконавчих проваджень, а не про оспорювання права власності на майно.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову у відкритті позовного провадження, так як реалізація права ОСОБА_1 на захист своїх прав та інтересів щодо непогодження з діями (бездіяльністю) державного виконавця має відбуватися шляхом оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.
Приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що ОСОБА_1 наділений правом звернення до суду зі скаргою на дії, рішення державного виконавця в порядку приписів ст.447 ЦПК України.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), АТ КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна.
Керуючись ст.ст. 186, 353, 354, 447 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України -, суддя, -
Відмовити у відкритті провадження у справі № 303/865/21 за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), АТ КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена 04.02.2021 року.

Суддя О.В.Гутій