Номер провадження: 22-ц/813/3054/21
Головуючий у першій інстанції Єршової Л.С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Князюка О.В., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Царюк Марії Зенонівни, представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2019 року про відмову у задоволені заяви про скасування заходів забезпечення, постановлену під головуванням судді Єршовою Л.С.,по справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: суб`єкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , державне підприємство «Сетам» про визнання дій неправомірними, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. провести нове визначення вартості майна боржника, у якій врахувати можливість використання нерухомого майна у комерційних цілях та застосувати і доходний метод.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2019 року відкрито провадження та частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення скарги, а саме:

- зупинено стягнення за виконавчим листом № 522/15732/13-ц, виданим 17.11.2017 року Приморським районним судом у м. Одеса;

- зупинено стягнення за виконавчим листом № 522/16990/13-ц, виданим 22.01.2018 року Приморським районним судом у м. Одеса;

- зупинено передачу майна на реалізацію в межах виконавчих проваджень, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності боржнику ОСОБА_1

09 вересня 2019 року адвокат Царюк М.З., представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення, посилаючись на те, що ухвала про забезпечення є передчасною, та такою, що винесена судом без врахування всіх обставин справи.

Встановлені обмеження щодо проведення виконавчих дій унеможливлюють виконання рішень суду про стягнення боргу, чим порушується право, закріплене у ст. 129-1 Конституції України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2019 року, в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення адвокату Царюк М.З., представнику ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Царюк М.З., представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така постановлена всупереч нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення, дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для зупинення стягненняна підставі виконавчих листів та зупинення передачі майна на реалізацію в межах виконавчих проваджень, тому просив скасувати ухвалу суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги.

Відзиву на апеляційну скаргу від сторін до суду не надходило.

Сторони про розгляд справи на 27 січня 2021 року були сповіщені належним чином (а.с. 102-109).

Від адвоката Бабійчук І.В., представника ОСОБА_1 ,26 січня 2021 рокудо Одеського апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні в Овідіопольському районному суді Одеської області, на підтвердження чого надала роздруківку про призначене судове засідання на 27 січня 2021 року, а також роздруківку копії ухвали про призначене судове засідання на 21 грудня 2020 року по різним справам, також у заяві зазначила про те, що ОСОБА_1 не мав змоги приїхати в апеляційний суд для ознайомлення зі змістом апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, також посилалася на карантинні обмеження, які діють на території України, у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби «СОVІD-19», тому просила відкласти розгляд справи (а.с. 110-115).

Вирішуючи питання про слухання справи у відсутності учасників справи, колегія суддів залишає заяву про відкладення розгляду справи без задоволення, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» не було запроваджено змін до ст.371 ЦПК України щодо строків розгляду апеляційної скарги, а надані на підтвердження зайнятості адвоката в іншому судовому засіданні докази, колегія суддів вважає не належними.

ОСОБА_1 , а також його представник адвокат Бабійчук І.В. з клопотанням про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, враховуючи приписи ст. 212 ЦПК України, не зверталися.

З матеріалів справи вбачається, що справа за апеляційною скаргою адвоката Царюк М.З., представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в суді апеляційної інстанції перебуває з листопада 2019 року, учасники справи неодноразово були повідомлені про час і місце судових засідань, при цьому адвокатом Бабійчук І.В., представником ОСОБА_1 була надана заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 24.06.2020 року, в зв`язку з запровадженням карантинних обмежень.

Крім того ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 23 червня 2020 року зверталася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи,для надання пояснень з приводу апеляційної скарги, оскільки не отримувала апеляційну скаргу, проте не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 43 ЦПК України на ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про затягування розгляду справи (а.с. 93).

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, з урахуванням строку перебування справи у провадженні суду, відкладання розгляду справи за заявою адвоката Бабійчук І.В., представник ОСОБА_1 , вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Враховуючи, те, що учасники даної цивільної справи не звернулися до суду з заявами про бажання приймати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, в т.ч. і поза межами суду, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (01 лютого 2020 року).

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення скарг, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник вважає, що вартість його майна згідно з оскаржуваною оцінкою занижена майже у два рази, що між стягувачем та боржником дійсно є спір щодо вартості майна, який мирним шляхом вирішити не можливо, та суд вважає за необхідне залишити в силі застосовані заходи забезпечення по даній цивільні справі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддівне погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця Колечка Д.М. перебуває зведене виконавче провадження №58979866, до складу якого входить:

- виконавче провадження №58651857 з виконання виконавчого листа №522/15732/13-ц, виданого 17 листопада 2017 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CM SME-503/003/2007 від 21 грудня 2007 року в розмірі 2172926,06 грн., що складає 271853,63 доларів США (по курсу НБУ 7,993 грн. станом на 25 березня 2013 року);

- виконавче провадження №58652769 з виконання виконавчого листа №522/16990/13-ц, виданого 22 січня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №ML-501/009/2006 від 08 лютого 2006 року у розмірі 56307,43 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 червня 2013 року складає 450065,00 грн., та судового збору в розмірі 3441,00 грн.

В межах виконавчого провадження №58651857 приватним виконавцем Колечко Д.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою визначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінювачем для надання висновку з питань оцінки ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника, а саме квартири за адресом: АДРЕСА_1 .

18 серпня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №961/18, виданий 10 грудня 2018 року Фондом Державного майна України, дійсний до 10 грудня 2021 року) складено звіт про незалежну оцінку майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири за адресом: АДРЕСА_1 , згідно якого ринкова вартість зазначеної квартири складає 958918,00 грн., що еквівалентом 37978 доларів США за курсом НБУ на дату оцінку.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., та просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у межах виконавчих проваджень № 58651857, 58652769 (зведене виконавче провадження №58979866) на підставі оцінки, що міститься у складеному ФОП ОСОБА_2 звіті з незалежної оцінки майна від 18 серпня 2019 року; визнати недійсним звіт з незалежної оцінки майна від 18 серпня 2019 року щодо визначення ринкової вартості належної ОСОБА_1 квартири, загальною площею 51,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складений оцінювачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону та заниженою вартістю об`єкту оцінки; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М. провести нове визначення вартості майна боржника, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у межах виконавчих проваджень № 58651857, 58652769 (зведене виконавче провадження № 58979866), у якій врахувати можливість використання нерухомого майна у комерційних цілях та застосувати і доходний метод.

А також просив забезпечити скаргу шляхом зобов`язання приватного виконавця зупинити будь-які виконавчі дії щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили, до вирішення питання по скарзі.

Згідно зіст.14 Конституції України та ст.18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та іншихорганів (посадових осіб), якіпровадятьсянапідставах,в межах повноважень та у спосіб, визначенихцимЗаконом,іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗаконута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи

Розгляд таких скарг здійснюється згідно з вимогамирозділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

При цьомуЗаконом України «Про виконавче провадження`у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, тому це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

У статтях149,150 ЦПК Українизазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 149 ЦПК Українисуд, за заявою учасника справи, має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Пунктом 6 частини 1ст.150 ЦПК Українипередбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Системний та логічний аналіз вищезазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таких вимог у цій справі не заявлено.

В роз`ясненнях, що містяться в пункті 2постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядкуст. 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 21 січня 2020 року у справі №753/20449/18.

Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що в даному випадку заявником (боржником) оскаржуються дії державного виконавця, а не виконавчий документ і не судове рішення, на підставі якого він був виданий.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення скарги, суд першої інстанції не врахував вищевказані обставини справи і вимоги закону та помилково дійшов висновку про наявність підстав для залишення забезпечення скарги.

Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення скарги з вищенаведених підстав.

Оскільки, апеляційна скарга адвоката Царюк М.З., представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає задоволенню, увідповідності до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн.за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Царюк Марії Зенонівни, представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2019 року скасувати.

Прийняти поста нову, якою клопотання адвоката Царюк Марії Зенонівни представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про скасування заходів забезпечення задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2019 року про:

- зупинення стягнення за виконавчим листом № 522/15732/13-ц, виданим 17.11.2017 року Приморським районним судом у м. Одеса;

- зупинення стягнення за виконавчим листом № 522/16990/13-ц, виданим 22.01.2018 року Приморським районним судом у м. Одеса;

- зупинення передачи майна на реалізацію в межах виконавчих проваджень, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д) судовий збір у розмірі 1921 гривню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 01 лютого 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.В. Князюк

______________________________________ С.М. Сегеда