У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного натурального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного натурального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно із поданням позовної заяви, подана заява про забезпечення позову. Вказана заява обґрунтована тим, що на підставі виконавчого напису, який оспорюється в судовому порядку, відкрито виконавче провадження та здійснюється списання грошових коштів із позивача. не забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, зумовити обставини, які потребуватимуть повторного звернення позивача до суду для відновлення позивачем своїх прав.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, спір у сторін виник у зв`язку із тим, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного натурального округу Київської області ГрисюкО.В. видано виконавчий напис від 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованість у розмірі 71160,00 грн., який позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вказує, що на підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та здійснюється стягнення.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

На підтвердження фактичних обставин доказів, якими обґрунтовується заява про вжиття заходів забезпечення позову заявником разом з вказаною заявою не додано. Доводи про проведення списання грошових коштів з ОСОБА_2 не підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу на те, що до позовної заяви та заяви про забезпечення позову надано лише нечитабельну копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частина перша статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, слід прийти до висновку, що видача приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не є діями спрямованими на реальне примусове стягнення або про вжиття заходів примусового виконання, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, стороною заявника не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на те, що виконання рішення може бути утрудненим не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного натурального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.О. Сенюта