ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1970/21 Справа № 210/5375/20 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/5375/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року, яке ухвалено суддею Чайкіною О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 листопада 2020 року , -

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про стягнення моральної шкоди в зв`язку з нещасним випадком, посилаючись на отримання ним виробничої травми, що потягло за собою втрату професійної працездатності.

Висновком МСЕК від 20.02.2007 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 20 % з 20 лютого 2007 року до 01 березня 2008 року, з наступним переоглядом 01.03.2008 року.

При наступних переоглядах у 2008-2016 роках, відсоток втрати професійної працездатності не змінювався.

Висновком МСЕК від 07.02.2017 року позивачу зменшено відсоток втрати професійної працездатності до 10% з 01.03.2017 року до 01 березня 2020 року, з наступним переоглядом 10.02.2020 року.

Висновком МСЕК від 25.02.2020 року позивачу встановлено відсоток втрати професійної працездатності у розмірі 10% з 01.03.2020 року до 01.03.2023 року, з наступним переоглядом 10.02.2023 року.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 94 460,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гузєв І.Г., ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити її розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості.

Також, просить врахувати, що внаслідок отриманої травми та втрати професійної працездатності, позивач не має змоги вести звичне життя з 24 річного віку. Судом першої інстанції не повністю враховано, що позивач, внаслідок отриманої травми, потребує тривалого медичного лікування. Позивач позбавлений можливості повноцінно працювати, реалізовувати свої звички та бажання, фінансово допомагати своїй родині, він до теперішнього часу відчуває біль у травмованій області.

При цьому, наводить в апеляційній скарзі, як приклад, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 210/5258/16-ц, якою з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 275 000 гривень, за умови, що позивачем втрачено 100 % професійної працездатності. В зазначеній постанові, вказано, що у справах про відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України, критеріїв, і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив потерпілий.

Також, посилається на постанову Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 522/3388/18, якою визнано розумним, виваженим та справедливим грошове відшкодування моральної шкоди у сумі 233 000 грн., яке стягнуто з відповідача-роботодавця на користь позивача за умови втрати ним 75% професійної працездатності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи,відповідач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, мотивуючи це тим, що розмір моральної шкоди позивачем не доведений, винною особою у настанні нещасного випадку є позивач, тому покладати обов`язок відшкодування шкоди на роботодавця необґрунтовано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 вересня 2006 року близько 11 години 00 хвилин, з ОСОБА_1 , під час виконання ним трудових обов`язків підземного прохідника ш. Прохідницька, орт-заїзд 223 вісі горизонту 1045 метру, ВАТ Міттіл Стіл Кривий Ріг, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство АрселорМіттал Кривий Ріг, внаслідок нещасного випадку, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом шиловидного відростку правої ліктьової кістки без зміщення» (а.с. 21).

З Акту № 74 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 22.09.2006 року встановлено, що 20.09.2006 року начальник дільниці №37 шахти «Прохідницька» ОСОБА_2 у другу зміну з 08 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, видав наряд ланці прохідників: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на виконання робіт по очищенню від гірничої породи орт-заїзду 223 вісі горизонту 1045 метрів машиною навантажувальною МПН-3. Згідно пояснювальної записки ОСОБА_1 , об 11:00 годині, під час виконання роботи по очищенню від гірничої маси породи орт-заїзду 223 вісі 1045 метру машиною навантажувальною МПН-3, в місті сполучення з рудозвалювальним підняттєвим, він отримав удар по кисті правої руки куском породи, що випав чи з ковша машини навантажувальної чи з щілини у дерев`яній затяжці металевого кріплення орт-заїзду 223 вісі горизонту 1045 метру. Розслідуванням встановлено, що прохідник ОСОБА_1 був допущенний до виконання робіт по керуванню машиною навантажувальною МПН-3 без спеціального навчання та перевірки знань. Освітлення штучне, відповідає санітарним нормам. ОСОБА_1 був вдягнутий у спеціальний одяг та взутий у спеціальні гумові чоботи (а.с.16)

З Акту № 74 про розслідування нещасного випадку, що стався 20 вересня 2006 року за формою Н-5, судом встановлені причини нещасного випадку, а саме: допуск до роботи без спеціального навчання та перевірки знань та невиконання посадових обов`язків керівниками та спеціалістами шахти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.18).

Відповідно до п.10 вищевказаного Акту, нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_1 отримано тілесні ушкодження, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівника підприємства: ОСОБА_2 , начальника дільниці №37 ш. Прохідницька шахтоуправління з підземного видобутку руди, який порушив вимоги п.п. 3.2.1, 3.2.3,, 3.3.6 Посадової інструкції начальнику прохідницької дільниці (підземному) шахти Прохідницька шахтоуправління з підземного видобутку руди.

Висновком МСЕК від 20.02.2007 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 20 % з 20 лютого 2007 року до 01 березня 2008 року, з наступним переоглядом 01.03.2008 року.

При наступних переоглядах у 2008-2016 роках, відсоток втрати професійної працездатності не змінювався.

Висновком МСЕК від 07.02.2017 року позивачу зменшено відсоток втрати професійної працездатності до 10% з 01.03.2017 року до 01 березня 2020 року, з наступним переоглядом 10.02.2020 року.

Висновком МСЕК від 25.02.2020 року позивачу встановлено відсоток втрати професійної працездатності у розмірі 10% з 01.03.2020 року до 01.03.2023 року, з наступним переоглядом 10.02.2023 року.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки травму отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків і пов`язано з виробництвом, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з виробничою травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває незручності в зв`язку з отриманою травмою. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоров`ї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований стійкий дистабілізаційний стан його здоров`я, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з травмуванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив професійну працездатність у розмірі 20 %, на теперішній час 10%. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває наслідки виробничої травми. Постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, розпачу. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманої травми, що потягло втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 25 000,00 грн. до 60 000,00 грн.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим, з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає стягненню судовий збір 1261,20 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (840,80 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року змінити, збільшивширозмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»на користь ОСОБА_1 з 25 000,00 гривень до 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривень 20 (двадцять) копійок

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді