Провадження №2/389/696/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Чуканової О.А.,

представника позивача Чорного М.Р., третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою Знам`янської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, третя особа на стороні позивача: Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про скасування рішення Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №123 від 21 червня 2011 року,-

В С Т А Н О В И В:

Знам`янська района державна лікарня ветеринарної медицини 06 листопада 2020 року звернулася до суду з позовом до Диківської сільської ради, в якому просить скасувати рішення двадцятої сесії Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області шостого скликання від 21 червня 2011 року №123 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки» ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2020 року вказану справу передано до провадження судді Берднікової Г.В., призначено судове засідання.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи суд приходить до наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 17 Закону України«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно зі ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Разом з цим, відповідно до положень ч.2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Пунктом 6 ч.1 ст.20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач являється юридичною особою, відповідач також є юридичною особою (органом місцевого самоврядування), а предметом спору є земельна ділянка з приводу якої відповідачем винесено рішення, яке оскаржується відповідачем та є предметом даного позову. Згідно з наведеними вище приписами ГПК України, зазначене відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі (п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України).

Заслухавши думку представника позивача та третьої особи, зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачу слід повернути судовий збір, сплачений ним за подання даного позову до суду.

Керуючись ст.ст.4,19, 198, 200, 223,255,256,258,260 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом Знам`янської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, третя особа на стороні позивача: Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_1 про скасування рішення Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №123 від 21 червня 2011 року - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесений до компетенції господарського суду.

Повернути Знам`янській районній державній лікарні ветеринарної медицини судовий збір в сумі 2102 грн.00 коп., сплачений відповідно до Платіжного доручення №239 від 22 жовтня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Берднікова