Справа № 523/6674/20
Провадження №2/523/556/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Лапчинської О.В.

адвоката позивача: - Ільницького В.І.

адвоката відповідача Трусова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року справа № 523/6161/14-ц. В обґрунтування позову зазначив, що вказане судове рішення він не оскаржував та сплачував аліменти, однак зі зміною істотних обставин в матеріальному стані у нього виникла заборгованість по аліментам у розмірі: 78 633, 33 грн. Також, позивач зазначає, що наявність непрацездатних батьків та інших суттєвих обставин, негативно відобразились на його матеріальному стані та фактично позбавляють його можливості сплачувати аліменти, які визначені рішенням суду у справі № 523/6161/14-ц від 07.10.2014 року. На підставі зазначеного позивач просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Заявою від 27.10.2020 року позивач змінив предмет позову та просить суд зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються до 4200 гривень щомісячно на двох дітей.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України.

Заявою від 25 травня 2020 року 9вх. 13186) позивач усунув недоліки, визначені ухвалою суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в судове засідання. Сторонам направлено копію ухвали суду та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

На адресу суду 17.09.2020 року (вх. № 6206) надійшла заява про залишення позову без розгляду за підписом представника відповідача адвоката Трусова А.С. На обгрунтування поданої заяви адвокат зазначив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 заявленого до відповідача з тих самих підстав було відмовлено (а.с. 41-42).

Із заявою про зміну предмету позову 27.10.2020 року до суду звернувся представник позивача адвокат Ільніцький Віталій Іванович, який просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , на користь неповнолітній дітей до досягнення їх повноліття у розмірі: 4 200 грн., що місяця на двох дітей (а.с.61).

На адресу суду 24.12.2020 року (вх. № 8997) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача ОСОБА_5 , в якій представник зазначив, що заочне рішення суду від 07.10.2014 року про стягнення аліментів у розмірі 3 500 грн. на кожну дитину, відповідачем оскаржено не було, що свідчить про згоду позивача із зазначеним розміром аліментів. Також зазначив, що зменьшення розміру аліментів на дітей із зазначення неможливості позивача виконувати рішення суду, не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з цим просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с .67-71).

В судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що відповідач офіційно не працевлаштований, у зв`язку з ситуацією, що сталась в країні залишився без роботи, на утриманні позивача перебувають батьки пенсіонери, яким він як син допомагає та з якими проживає за однією адресою. Також, зазначив, що довести обставини перебування батьків на утриманні позивача не можливо, оскільки це є прямий обов`язок дітей доглядати батьків. Також, адвокат зазначив, що позивач заборгованості щодо виплати аліментів не має, сплачує їх регулярно, однак у зв`язку зі зміною матеріального стану та побоювання щодо неможливості в подальшому сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, просив суд задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів призначених рішенням суду до 2 100 грн., на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Адвокат відповідача Трусов Анатолій Сергійович, суду пояснив, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не доведені та відповідно не ґрунтуються на нормах визначених СК України, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами факту погіршення його становища, наявність батьків пенсіонерів не доводить факту неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі та не є безперечним доказом перебування батьків на утриманні саме позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши докази на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилались позивач та відповідач по справі, інших суду доказів не представлено, про їх витребування перед судом питання не порушувалося.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.01.2014 року (справа № 523/18009/13-ц) шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 14).

Відповідно до копій свідоцтв про народження: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 12,13).

Згідно заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2014 року (справа № 523/6161/14-ц) позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 3 500 гривень ( три тисячі п`ятсот гривень) щомісячно починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 3 500 гривень ( три тисячі п`ятсот гривень) щомісячно починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Матеріалами справи встановлено, та не заперечувалось сторонами, що заочне рішення суду набрало законної сили.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 15.10.2014 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с.62).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримує пенсію по інвалідності 2 групи, є інвалідом з дитинства. (а.с.73). Згідно довідки НОМЕР_5 серія 2-18ОБ, ОСОБА_10 є інвалидом другої групи, причина інвалідності з дитинства, інвалідність встановлено безстроково (а.с.72).

Інших доказів суду не надано, про їх витребування питання не порушувалось.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п.23 - відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143 цс 13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.

Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей позивач не надав, наявність у позивача на утриманні батьків пенсіонерів, на думку суду, не є істотними та достатніми доказами для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт не доводить мінливості його матеріального стану та вплину на стан здоров`я, а тому не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України та позиції Верховного Суду України. Крім того, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів факт інвалідності батька, оскільки згідно документів, батько позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є інвалідом з дитинства, а тому ця обставина була наявна на момент ухвалення судового рішення, у зв`язку з цим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Щодо заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду з підстав наявності судового рішення з тих самих підстав та обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 27.10.2020 року, позивач уточнив позов та просив суд зменшити розмір аліментів визначених рішенням суду у твердій грошовій сумі, а відтак попереднє рішення суду, яким було відмовлено в задоволені позовних вимог є таким, що ухвалено за іншим предметом позовних вимог.

На підставі викладеного, заява адвоката позивача про залишення позову без розгляду судом не розглядається.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами свої вимоги щодо зменшення розміру аліментів, тому позов залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 258, 259, 263-265, 268-269, 272- 279, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.01.2021 р.

Суддя: