Провадження № 2/235/2095/21
Справа № 235/6642/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права на приватизацію житлового приміщення за відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання та використання житлових чеків, та зобов`язання її провести, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулися до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.10.1982 року виконавчим комітетом Красноармійської ради народних депутатів міста Красноармійськ був виданий ордер серії І № 255 на ім`я її батька ОСОБА_2 , сім`я якого складалася з п`яти осіб: дружини ОСОБА_3 та дочок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на зайняття житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 . Основним наймачем квартири після смерті батька за вказаною адресою була її мати ОСОБА_3 . Після смерті останньої відповідно до рішення виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області від 20.05.2021 року № 198 договір найму жилого приміщення було змінено та переоформлено особистий рахунок на неї. Вона одружилася з ОСОБА_7 , та після одруження отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

З метою використання права на приватизацію вона звернулася до Покровської міської ради Донецької області для приватизації вказаної квартири, однак їй було надано відповідь, що здійснити приватизацію та оформити документи про передачу квартири на її користь немає законних підстав через неповний пакет документів, а саме відсутні відомості про реєстрацію та використання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду з 1992 року по 16 березня 2021 року.

З моменту зайняття житлової площі вона разом з батьками мешкала за вищевказаною адресою. Зареєстрована за вищевказаною адресою була з 12.04.2002 року по 30.11.2012 року, та з 09.02.2013 року по 29.05.2018 року.

З 29.05.2018 року по 16.03.2021 року була зареєстрована в будинку, що належить її чоловікові ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

З 16.03.2021 року по теперішній час вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з моменту зайняття житлової площі по 12.04.2002 року та з 30.11.2012 року по 09.02.2013 року вона фактично мешкала у спірній квартирі, але не була зареєстрована за цією адресою.

Згідно довідки ТВБВ № 10004/0240 ДОУ АТ «Ощадбанк» № 141 від 15.06.2021 року підтверджується, що вона за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться у списках на приватизацію житла, та приватизаційний чек не отримувала, депозитний рахунок на суму житлового чеку не відкривався.

Довідкою ТВБВ № 10004/0218 ДОУ АТ «Ощадбанк» № 104.0218/23-184 від 15.06.2021 року підтверджується, що вона за адресою: АДРЕСА_2 , не значиться у списках на приватизацію житла та приватизаційний чек не використано.

На підставі наведеного просила зобов`язати відповідача визнати за нею право на приватизацію та здійснити приватизацію зазначеної квартири (а.с.2-10).

У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. До міської ради 16 червня 2021 року надійшло звернення позивача щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом звернення заявнику була направлена відповідь та повідомлено про вичерпний перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає до органу приватизації. Пунктом 18 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» передбачено необхідний перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає до органу приватизації, а саме:

- заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

- копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;

- копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника додатку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);

- довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;

- технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;

- копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;

- документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);

- заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

У деяких випадках додаються інші документи: нотаріальна довіреність, копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, які передбачені діючим законодавством; копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія рішення суду, довідка про використання житлового чеку з Ощадного банку України тощо.

Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка (довідки), видана (і) органом приватизації за попереднім (и) місцем (місцями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

За розглядом наданих позивачем документів з`ясувалось, що для подальшого вирішення питання щодо приватизації квартири відсутні відомості про реєстрацію та використання житлових чеків.

Враховуючи вищевикладене, позивачу було повідомлено, що здійснити приватизацію та оформити документи про передачу квартири немає законних підстав через неповний пакет документів.

Позивач зазначає, що порушується його право на приватизацію, але це є необґрунтованим аргументом, так як права на приватизацію позивача ніхто не позбавляє, але воно може бути реалізовано виключно у спосіб та в межах, передбачених відповідними нормативними актами.

Тобто у разі надання повного пакету документів, що передбачено вимогами Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», питання приватизації вищевказаного житлового приміщення буде реалізовано.

Таким чином, на підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі (а.с.32-34).

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

2 жовтня 1982 року виконавчим комітетом Красноармійської ради народних депутатів міста Красноармійськ видано ордер № 255 серії № І на ім`я ОСОБА_2 , сім`я якого складалася з п`яти осіб: дружини ОСОБА_3 та дочок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , згідно якого він отримав право на зайняття житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з квартири житловою площею 48,33 кв.м (а.с.15).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про її народження та свідоцтва про шлюб (а.с.13).

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області від 20.05.2021 року № 198 «Про житлові питання та пропозиції громадської комісії з житлових питань від 05.05.2021» договір найму жилого приміщення було змінено з ОСОБА_3 , основного наймача квартири на дочку ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_3 і зняттям її з реєстрації (а.с.20).

Згідно листа Покровської міської ради Донецької області № 02-06/11172 від 16.06.2021р. позивача повідомлено про неможливість здійснити приватизацію та оформлення документів про передачу квартири на її користь у зв`язку з наданням неповного пакета документів. Так, пунктом 18 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» передбачено необхідний перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає органу приватизації, серед яких довідка з місця реєстрації та використання житлових чеків за попереднім місцем реєстрації, які надано не було (а.с.23).

Згідно довідки від 26.07.2021 року № 01-26-5270 Покровської міської ради Донецької області ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.04.2002 року по 30.11.2012 року, з 09.02.2013 року по 29.05.2018 року та з 16.03.2021 року по теперішній час; за адресою: АДРЕСА_2 , - з 2.05.2018 року по 16.03.2021 року (а.с.19).

Відповідно до копії довідок відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради від 06.09.2021 року № 10562 та № 10561 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зареєстрована з 16.03.2021 року по теперішній час, склад сім`ї 1 особа (а.с.16-17).

Згідно копії довідки ТВБВ №10004/0240 ДОУ АТ «Ощадбанк» № 141 від 15.06.2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться у списках на приватизацію житла та приватизаційний чек не отримувала, депозитний рахунок на суму житлового чеку не відкривався (а.с.24).

Довідкою ТВБВ №10004/0218 ДОУ АТ «Ощадбанк» №104.0218/23-184 від 15.06.2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не значиться у списках на приватизацію житла та приватизаційний чек не використано (а.с.25).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-Х11 від 19.06.1992р. з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2482) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та однокімнатних будинках, де мешкають дів і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Частина 1 ст.2 Закону № 2482 до об`єктів приватизації відносить квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

В частині 2 цієї ж статті зазначено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забруднені внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшень житлових умов (ст.3 Закону № 2482).

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону № 2482-ХІІ передбачено, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

У рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року № 15-рп/2010 дано тлумачення розуміння ч.5 ст.5 Закону та визначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково передано в одній чи кількох квартирах загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановленому санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла, у власність наймача і кожного члена сім`ї передано загальну площу житла,меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду, весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств земельного фонду.

Положеннями ст.8 Закону № 2482 передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створені органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ним житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та однокімнатних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян регулюється Положенням про порядок передачі кватир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010р. за № 109/17404 (далі - Порядок).

Відповідно до п.18 зазначеного Порядку громадянин подає до органів приватизації серед іншого документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Документом що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідка (довідки) видана (і) органом приватизації за попереднім (и) місцем (місцями) проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року N 15 рп/2010 (справа № 1-38/2010) Конституційний Суд України встановив, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизація державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ, згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінально вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо:

- громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;

- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальне площі приватизованого житла;

- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ні; встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Позивачу надані довідки про невикористання нею житлових чеків.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права на приватизацію майна та зобов`язання відповідача провести дії по приватизації.

Відповідно до ст.ст.19, 41 Конституції України, ст.328 ЦК України, ст.9 ЖК Української СРС, ст.ст.1, 2, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі кватир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010р. за № 109/17404 керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровської міської ради Донецької області (м. Покровськ Донецької області, площа Шибанкова, будинок 11, ) про визнання права на приватизацію житлового приміщення за відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання та використання житлових чеків, та зобов`язання її провести задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання та використання житлових чеків.

Зобов`язати Покровську міську раду Донецької області провести дії по приватизації, а саме передати у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , в порядку приватизації державного житлового фонду за відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання та використання житлових чеків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко