Провадження №2-о/521/260/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 р. м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Роїк Д.Я.

за участю секретаря судових засідань - Гончаревської І.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника -адвоката Грушевської Н.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку окремого провадження, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем.

В обґрунтування заяви зазначив, щоІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .Вказував, що він з батьком та мати ОСОБА_2 проживали разом з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , вели спільний бюджет, та витрати на харчування та оплату комунальних платежів. Батько тяжко хворів, не виходив з дому, потребував сторонньої допомоги. На момент смерті батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яку він придбав 28.12.1998 року, однак ніколи в ній не жив. Підставою для звернення до суду з даною заявою стала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець пропустила строк на звернення із заявою про отримання спадщини і не була зареєстрована разом із спадкодавцем. На підставі викладеного просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду.

Також ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року задоволено клопотання заявника, витребувано від нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори Михальової Л., копію матеріалів спадкової справи .

На виконання ухвали суду, державним нотаріусом Михальовою Л. 27.09.2021 року (вх. 45363) надіслано копію спадкової справи № 657/2021 до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 до суду не з`явилась, 28.09.2021 ( вх. ЕП-18349) та від 19.10.2021 ( вх № ЕП19585) звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує з приводу задоволення вимог заяви. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву, зазначивши, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , крім нього спадкоємицею першої черги є його мати, дружина померлого ОСОБА_2 , спору про право на спадщину між ними не має.

Дослідивши матеріали справи, докази, що додані до заяви, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 15, його батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 78 років, актовий запис про смерть № 573. Свідоцтво про смерть видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) .

Заявник зазначав, що після смерті батька відкрилась спадщина, однак, він відповідно до постанови приватного нотаріуса не може отримати свідоцтво про спадщину за законом у в`язку з пропуском строку на прийняття такої, при цьому заявник зазначає, що є таким, що фактично її прийняв, оскільки проживав та доглядав за батьком протягом останніх років його життя та до дня його смерті.

Судом досліджено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1940/98 від 28.12.1998 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 на праві власності належала ОСОБА_4 .

Вказаний договір було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН 28.12.1998 року за № 306 пр., стор. № 137, реєстр 7.

Судом досліджено копію листа державного нотаріуса Михальової Л., від 20.07.2021 року № 3408/02-14, згідно якого, повідомлено, що оскільки з наданих документів не можливо встановити факт спільного проживання зі спадкоємцем на момент його смерті, так як він був зареєстрований за іншою адресою ніж ОСОБА_1 .

Відповідно до акту від 05.08.2021 року засвідченого керівником органу самоорганізації населення комітет мікрорайону «Ближні Млини» Прокопенко Г.І. , згідно якого зазначено, що з 15.07.1971 року за адресою : АДРЕСА_2 постійно мешкав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 постійно проживали однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ., вели спільне господарство, ОСОБА_4 хворів, в останні роки син доглядав за ним, після смерті батька організував та сплатив всі витрати на позовання.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , якому були роз`ясненні зміст ст. 63 КУ та положення ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання. Так, свідок зазначив, що ОСОБА_4 знає приблизно з 1978 року, оскільки у цьому році переїзхала жити ха адресою АДРЕСА_4 . Знає добре ОСОБА_1 , та його батьків, оскільки в них огорожа межує. ОСОБА_7 помер у січні 2021 року , з ним постійно мешкали його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 . Сина ОСОБА_1 знає ще з підліткового віку, він ходив у школу, потом в інститут. ОСОБА_4 був науковим співробітником, інтелігентною людино. Останні роки хворів, постійно був в будинку чи на огороді, йому допомагав сина та дружина. Свідок зазначає, що підтверджує факт того, що ОСОБА_1 жив за адресою АДРЕСА_2 разом з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . З моменту смерті батька продовжує жити за вказаною адресою разом з матір`ю та дружиною.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 якому були роз`ясненні зміст ст. 63 КУ та положення ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання. Так, свідок зазначив, що є цивліьною дружєиною ОСОБА_1 . Проживає разом з ним по АДРЕСА_2 , приблизно з 2017 році.Добре знає батьків ОСОБА_1 , батько чудова людина нажаль помер у січні 2021 року. Вказувала що ОСОБА_1 єдина дитина, порадившись купити квартиру ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_5 , вони оформили її на батька. Батько постійно проживав в приватному будинку по АДРЕСА_2 , займався городом, та доглядав за будинком. В останні роки хворів, онкологія, тому постійно знаходився будинку, який має три ізольовані кімнати, та свіжому повітрі. Зазначила, що був укладений договір з клінікою «інтосана» при кожному виклику швидкої допомоги ОСОБА_4 вона була присутня.Вказувала що дружина покійного ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 за батьком добре доглядали.

Свідок зазначає, що підтверджує факт того, що ОСОБА_1 жив за адресою АДРЕСА_2 разом з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . З моменту смерті батька продовжує жити за вказаною адресою разом з матір`ю.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4 , проживав з батьком за адресою АДРЕСА_2 до його смерті, здійснював догляд за батьком, утримував та утримає житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а саме, те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та постійно проживав з ним однією сім`єю по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті її рідного батька, тому суд прийшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до положень ч. 7 ст.294 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26.11.2021 р.

Суддя: