Провадження №2-о/193/15/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

26 січня 2021 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

за участю секретаря Мельникової Т.О.

розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за заявою Девладівської сільської ради , заінтересовані особи Софіївська районна державна адміністрація, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна установа "Софіївська виправна колонія(№45), Державне підприємство "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» () є землекористувачем на праві постійного користування земель площею 160,8 га відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ДП Сф № 0013 від 24.03.1995, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13; встановити факт, що адміністративно-територіальна одиниця - село Макорти, знаходиться на території Девладівської сільської ради Криворізького (колишнього Софіївського) району Дніпропетровської області та має територію площею 43,85 га, межі якої визначені Генеральним планом с. Макорти, що затверджений рішенням Девладівської сільської ради від 17.12.2019 № 1002-29/VII.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на ті обставини, що на території Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області знаходиться юридична особа - Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (. Зазначена юридична особа користується землями площею 160,8 га, що були надані у постійне користування Установі відбування покарань № 45 УМВС України у Дніпропетровській області на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13. Вказаний Державний акт видано на підставі рішення Софіївської районної ради народних депутатів від 17.03.1995 № 4-ХХІІ.

Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» ( є правонаступником Установи відбування покарань № 45 УМВС України у Дніпропетровській області, якій землі площею 160,8 га було надано у постійне користування і як правонаступник продовжує користуватися відповідною земельною ділянкою. Так, відповідно до довідки Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» від 25.06.2018 № 45/16-224 установа ЯЕ 308/45 Дніпропетровського облвиконкому перейменована в УВП № 45 УМВС України у Дніпропетровській області з 04.10.1991 р. (підстава: наказ МВС Української РСР від 04.10.1991 № 430. В свою чергу установа УВП № 45 УМВС України у Дніпропетровській області перейменована у Софіївську виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Дніпропетровській області (№ 45) з 01.12.1999 р. (підстава наказ Державного департаменту України з питань виконання покарань від 29.11.1999 р. № 165).

Софіївська виправна колонія управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Дніпропетровській області (№ 45) перейменована у Софіївську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 45) з 12.07.2012 р. (підстава: наказ Державної пенітенціарної служби України від 01.11.2011 № 480).

Софіївська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 45) перейменована у Державну установу «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (підстава: наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2016 р. № 3679/28/5).

Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» неодноразово зверталася із заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою до органів державної влади, що мають повноваження щодо розпорядження земельними ділянками відповідно до статті 122 Земельного кодексу України. Однак, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, яка б дозволила встановити межі земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні надано так і не було. Підставами відмови у наданні дозволу була невизначеність хто саме є землекористувачем за Державним актом постійного користування, а також поєднання в одному Державному акті на право постійного користування земельних ділянок, як належать до сфери повноважень різних органів державної влади (земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення, в межах та за межами населеного пункту). Копії відповідей органів державної влади щодо підстав ненадання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою додаються.

За статтею 122 Земельного кодексу України розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення є Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Розпорядником земель державної власності несільськогосподарського призначення в межах населеного пункту виступають районні державні адміністрації, а за межами населених пунктів - обласні державні адміністрації.

Оскільки у складі земель загальною площею 160,8 га, які перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013 може вбачатися наявність земель державної власності як сільськогосподарського, так і несільськогосподарського призначення, як за межами, так і в межах населеного пункту (село Макорти), то рішення Суду у даній справі зачіпає права та обов`язки кількох розпорядників земель державної власності - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Софіївської районної державної адміністрації.

Відповідно до статті 173 Земельного кодексу України межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

На підставі рішення Девладівської сільської ради від 26.06.2018 № 297-08/VII було виготовлено Генеральний план села Макорти. Рішенням Девладівської сільської ради від 17.12.2019 № 10002-29/VII Генеральний план села Макорти було затверджено. На підставі рішення Девладівської сільської ради від 24.06.2019 № 787-22/VII (в редакції рішення від 09.09.2020 № 1484-39/VII було замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж адміністративно - територіальної одиниці села Макорти. Державним підприємством «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Макорти Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Проект погоджено у порядку визначеному чинним законодавством. Однак, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано негативний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 23.09.2020 № 612. Серед підстав ненадання позитивного висновку - неврахування при визначенні меж адміністративно-територіальної одиниці та переліку земельних ділянок, які переходять у комунальну власність Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013, а також не підтвердження наявності населеного пункту на території, на яку розроблено проект землеустрою.

При цьому необхідно підкреслити, що адміністративно - територіальна одиниця - село Макорти зазначено на офіційній веб-сторінці Верховної Ради України у підрозділі «Населені пункти Дніпропетровської області. Райони» розділу 2.4. «Адміністративно-територіальний устрій Дніпропетровської області», а житловий фонд Установи відбування покарань № 45 було прийнято у комунальну власність відповідно до рішення Виконавчого комітету Першотравенської сільської ради від 23.03.1999.

Неможливість виготовлення технічної документації із землеустрою для встановлення меж земель що перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013 обумовлює і неможливість встановлення села Макорти. В свою чергу не встановлення меж адміністративно-територіальної одиниці - села Макорти порушує права його жителів, які не мають можливості приватизувати присадибні та інші земельні ділянки, приватизація яких передбачена Земельним кодексом України. Від встановлення фактів передбачених цією заявою безпосередньо залежить виникнення, зміна та припинення особистих і майнових прав фізичних осіб - жителів відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

У цілому не встановлення меж адміністративно-територіальної одиниці - села Макорти порушує фундаментальний принцип права - принцип правової визначеності, а також порушує права Девладівської сільської ради, яка не може належним чином здійснювати свої повноваження передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому численними відповідями органів державної влади щодо неможливості надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, а також Висновком державної експертизи землевпорядної документації від 23.09.2020 № 612 фактично підтверджується, що правова проблема, яка склалася не може бути вирішена у позасудовому порядку.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності та підтримав заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Державної установи "Софіївська виправна колонія" (№45) в судове засідання не з`явився, направили суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Представники заінтересованих осіб Софіївської районної державної адміністрації, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою в судове засідання не з`явились. Були належним чином повідомлені.

З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження серед іншого розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На території Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області знаходиться юридична особа - Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (. Зазначена юридична особа користується землями площею 160,8 га, що були надані у постійне користування Установі відбування покарань № 45 УМВС України у Дніпропетровській області на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13(а.с.7-10). Вказаний Державний акт видано на підставі рішення Софіївської районної ради народних депутатів від 17.03.1995 № 4-ХХІІ(а.с.11).

Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» ( є правонаступником Установи відбування покарань № 45 УМВС України у Дніпропетровській області, якій землі площею 160,8 га було надано у постійне користування і як правонаступник продовжує користуватися відповідною земельною ділянкою. Так, відповідно до довідки Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» від 25.06.2018 № 45/16-224 установа ЯЕ 308/45 Дніпропетровського облвиконкому перейменована в УВП № 45 УМВС України у Дніпропетровській області з 04.10.1991 р. (підстава: наказ МВС Української РСР від 04.10.1991 № 430. В свою чергу установа УВП № 45 УМВС України у Дніпропетровській області перейменована у Софіївську виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Дніпропетровській області (№ 45) з 01.12.1999 р. (підстава наказ Державного департаменту України з питань виконання покарань від 29.11.1999 р. № 165).

Софіївська виправна колонія управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Дніпропетровській області (№ 45) перейменована у Софіївську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 45) з 12.07.2012 р. (підстава: наказ Державної пенітенціарної служби України від 01.11.2011 № 480).

Софіївська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 45) перейменована у Державну установу «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (підстава: наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2016 р. № 3679/28/5)(а.с.39).

Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» неодноразово зверталася із заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою до органів державної влади, що мають повноваження щодо розпорядження земельними ділянками відповідно до статті 122 Земельного кодексу України. Однак, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, яка б дозволила встановити межі земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні надано так і не було. Підставами відмови у наданні дозволу була невизначеність хто саме є землекористувачем за Державним актом постійного користування, а також поєднання в одному Державному акті на право постійного користування земельних ділянок, як належать до сфери повноважень різних органів державної влади (земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення, в межах та за межами населеного пункту). Копії відповідей органів державної влади щодо підстав ненадання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою додаються.

За статтею 122 Земельного кодексу України розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення є Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Розпорядником земель державної власності несільськогосподарського призначення в межах населеного пункту виступають районні державні адміністрації, а за межами населених пунктів - обласні державні адміністрації.

Оскільки у складі земель загальною площею 160,8 га, які перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013 може вбачатися наявність земель державної власності як сільськогосподарського, так і несільськогосподарського призначення, як за межами, так і в межах населеного пункту (село Макорти), то рішення Суду у даній справі зачіпає права та обов`язки кількох розпорядників земель державної власності - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Софіївської районної державної адміністрації.

Відповідно до статті 173 Земельного кодексу України межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

На підставі рішення Девладівської сільської ради від 26.06.2018 № 297-08/VII було виготовлено Генеральний план села Макорти. Рішенням Девладівської сільської ради від 17.12.2019 № 1002-29/VII Генеральний план села Макорти було затверджено. На підставі рішення Девладівської сільської ради від 24.06.2019 № 787-22/VII (в редакції рішення від 09.09.2020 № 1484-39/VII було замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж адміністративно - територіальної одиниці села Макорти (а.с.44). Державним підприємством «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Макорти Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Проект погоджено у порядку визначеному чинним законодавством. Однак, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано негативний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 23.09.2020 №612. Серед підстав ненадання позитивного висновку - неврахування при визначенні меж адміністративно-територіальної одиниці та переліку земельних ділянок, які переходять у комунальну власність Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013, а також не підтвердження наявності населеного пункту на території, на яку розроблено проект землеустрою.

Адміністративно - територіальна одиниця - село Макорти зазначено на офіційній веб-сторінці Верховної Ради України у підрозділі «Населені пункти Дніпропетровської області. Райони» розділу 2.4. «Адміністративно-територіальний устрій Дніпропетровської області» , а житловий фонд Установи відбування покарань № 45 було прийнято у комунальну власність відповідно до рішення Виконавчого комітету Першотравенської сільської ради від 23.03.1999

Неможливість виготовлення технічної документації із землеустрою для встановлення меж земель що перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24.03.1995 серія ДП Сф № 0013 обумовлює і неможливість встановлення села Макорти. В свою чергу не встановлення меж адміністративно-територіальної одиниці - села Макорти порушує права його жителів, які не мають можливості приватизувати присадибні та інші земельні ділянки, приватизація яких передбачена Земельним кодексом України. Від встановлення фактів передбачених цією заявою безпосередньо залежить виникнення, зміна та припинення особистих і майнових прав фізичних осіб - жителів відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

У цілому не встановлення меж адміністративно-територіальної одиниці - села Макорти порушує фундаментальний принцип права - принцип правової визначеності, а також порушує права Девладівської сільської ради, яка не може належним чином здійснювати свої повноваження передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Керуючись ст.ст.4, 13, 258, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Суд,

ВИРІШИВ :

Заяву Девладівської сільської ради , заінтересовані особи Софіївська районна державна адміністрація, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна установа "Софіївська виправна колонія(№45), Державне підприємство "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 45)» () є землекористувачем на праві постійного користування земель площею 160,8 га відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ДП Сф № 0013 від 24.03.1995, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13.

Встановити факт, що адміністративно-територіальна одиниця - село Макорти, знаходиться на території Девладівської сільської ради Криворізького (колишнього Софіївського) району Дніпропетровської області та має територію площею 43,85 га, межі якої визначені Генеральним планом с. Макорти, що затверджений рішенням Девладівської сільської ради від 17.12.2019 № 1002-29/VII.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Шумська