ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6524/19 Номер провадження 22-ц/814/81/21Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1

на ухвалу та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , збільшивши позовні вимоги просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ FORZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений 06 березня 2018 року між ним та ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль; визнати за позивачем право власності на автомобіль ЗАЗ FORZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позов мотивовано тим, що під час укладення спірного договору ОСОБА_2 , як покупець, умисно ввів його в оману щодо реальної вартості автомобіля ЗАЗ FORZA, надавши звіт про оцінку майна № 2740020_06032018_ГР180306-001 від 06 березня 2018, згідно якого вартість автомобіля зазначена 59100,00 грн. У 2019 році, під час розгляду справи № 554/6551/18 він ретельно ознайомився із вказаним звітом, і встановив, що замовником такого звіту був він, однак він не замовляв оцінку в ПП «ПРОФОЦІНКА» і дійшов висновку, що ціна автомобіля занижена. Зазначає, що реальна вартість автомобіля визначена в аналітичній довідці від 12 лютого 2020 року, яка виготовлена на його замовлення. Вважає, що договір купівлі-продажу від 06 березня 2018 року є недійсним, оскільки вчинений під впливом обману.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2020 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходу забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним - задоволено.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави № 554/6524/19 (провадження № 2-з/554/16/2019) від 26 липня 2019 року з автомобіля ЗАЗ FORZA, 2011 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , що належить на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2018 року ОСОБА_2 та знято заборону відчуження, у тому числі, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного майна.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що правочин вчинено ним під впливом обману з боку відповідача, як покупця за спірним договором, щодо автомобіля.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а надані відповідачем докази безпідставно не прийняті до уваги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про реальну вартість автомобіля йому стало відомо після укладення спірного договору. Зазначає, що оцінку спірного майна в ПП «ПРОФОЦІНКА» він не замовляв. Вказує, що на підтвердження умисного введення ОСОБА_2 його в оману, ним до суду надано аналітичну довідку від 12 лютого 2020 року, складену на його замовлення, в якій вартість автомобіля значно вища ніж за яку вчинено правочин.

ОСОБА_1 в апеляційному порядку оскаржив ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2020 року. В апеляційній скарзі посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Вважає, що скасування вжитих заходів забезпечення позову не можливе до виконання судового рішення. Оскільки рішення суду не набрало законної сили, суд першої інстанції не мав законних підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 березня 2018 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з умовами якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 автомобіль ЗАЗ FORZA, 2011 року випуску, днз НОМЕР_1 .

Умовами договору сторони погодили, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Пунктом 2.2 вказаного Договору визначено, що право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного Договору. Згідно з п. 3.1. вказаного Договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 59100 гривень. Договір підписаний сторонами у сервісному центрі 5341 РСЦ МВС в Полтавській області за № 5341/2018/849253. (а.с. 3)

Згідно звіту про оцінку майна № 2740020_06032018_FP180306-001 від 06 березня 2018 року, виконаного на замовлення ОСОБА_1 . Приватним підприємством «ПРОФОЦІНКА», вартість автомобіля ЗАЗ FORZA, 2011 року випуску, днз НОМЕР_1 , з урахуванням технічного стану автомобіля та його якісних характеристик, склала 59 100 грн.

Судом встановлено, що в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 554/6551/18 за позовом ОСОБА_1 , у якій предметом оскарження був вказаний договір з підстав укладення на вкрай невигідних для нього умов (за низькою ціною), зумовлених для нього тяжкими обставинами, а саме тим, що 13 липня 2017 року йому була проведена операція, яка полягала у тотальному ендопротезуванні правого кульшового суглобу без цементним ендопротезом, і він потребував кошти на придбання цього протезу та ліків.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави № 554/6551/18 від 20 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Відмовляючи в задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що правочин вчинено ним під впливом обману з боку відповідача, як покупця за спірним договором, щодо автомобіля.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

За змістом статті 230 ЦК України у взаємозв`язку із загальним засадами цивільного судочинства щодо змагальності сторін, наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Обравши способом захисту своїх прав визнання договору купівлі-продажу від 06 березня 2018 року недійсним з підстав передбачених статтею 230 ЦК України, позивач зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06 березня 2018 року, в зв`язку з їх недоведеністю.

ОСОБА_1 під час укладення договору ознайомився і погодився з його умовами, в тому числі з вартістю автомобіля, яку було визначено за домовленістю сторін у розмірі 59 100 грн, що вбачається з п. 3.1 спірного договору. Під час укладення оспорюваного договору сторони в порядку статті 638 ЦК України узгодили всі істотні умови даного правочину та погодилися з ними.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що правочин вчинено під впливом обману з боку відповідача, оскільки позивач, як продавець не був позбавлений права самостійно визначити вартість автомобіля за яку бажав здійснити його відчуження.

Вартість проданого автомобіля в аналітичній довідці від 12 лютого 2020 року, визначена на підставі інформації, що міститься в періодичному довіднику «Бюлетень автотоварознавця» № 99 за лютий 2018 року в сумі 109 900 грн., з врахуванням встановленого газобалонного обладнання 111 383 грн. (а.с. 117-120) без огляду об`єкта дослідження.

Зазначена довідка, не доводить умислу відповідача на введення в оману позивача щодо ціни спірного договору від 06 березня 2018 року. Вартість автомобіля в розмірі 59 100 грн. визначена відповідним фахівцем станом на день його продажу, з якою позивач погодився.

Отже, матеріали справи та встановлені судам першої інстанції обставини не дають підстав вважати, що дії відповідача при укладанні спірного договору суперечили волевиявленню позивача, а також про наявність у таких діях умислу з боку відповідача, який був спрямований на введення позивача в оману.

Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема не спростовано, що під час укладення договору позивач діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши, при цьому характер правочину і всі його істотні умови, в тому числі його вартість.

Доводи ОСОБА_1 щодо незаконності ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2020 року зводяться до невірного тлумачення вимог закону.

Відповідно до вимог ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішення зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити, а ОСОБА_3 на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, то судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення та ухвалу та Октябрського районного суд м. Полтави від 28 жовтня 2020 року залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.01.2021р

Головуючий Т.В. Одринська

Судді Г.Л. Карпушин

В.П. Пікуль