Справа № 464/1434/20
пр.№ 2-др/464/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.,

при секретарі судових засідань Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву представника відповідача Оприско М.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля,-

за участю:

представника позивача ОСОБА_4 ,

представника відповідача Оприско М.В. ,

в с т а н о в и в :

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17.12.2020 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля відмовлено.

В ході судового розгляду даної справи представником відповідача Оприско М.В. було зроблено заяву про наявність у відповідача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

22.12.2020 надійшла заява від представника відповідача Оприско М.В. у якій останній просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Представник відповідача Оприско М.В. в судовому засіданні підтримав подану ним заяву, просить таку задоволити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення заяви про стягнення витрат на професійну допомогу, оскільки зазначену суму не є співмірною з наданими адвокатом послугами.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Встановлено, що правнича допомога надавалась відповідачу ОСОБА_3 адвокатом Оприско М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 21 вересня 2005 року, видане Радою адвокатів Львівської області) на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 14.09.2020.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, представник відповідача подав до суду: детальний опис робіт (надання послуг), виконаних Адвокатським бюро «Оприско та партнери»; квитанцію про оплату послуг від 16.09.2020.

Згідно із вищевказаними доказами щодо надання професійної правничої допомоги, загальна вартість наданих послуг адвокатом Оприском М.В. відповідачу ОСОБА_3 складає 10 000 грн.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг).

Слід зазначити, що інтереси відповідача ОСОБА_3 представляв адвокат Оприско М.В., який ознайомився з матеріалами справи, яка складалась з позовної заяви з додатками, ухвалою про відкриття провадження, суд зазначає, що представником відповідача не було подано до суду відзиву на позовну заяву та був присутній лише на одному засіданні, яке тривало 45 хв.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 5 000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для відповідача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в :

ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 03.02.2021.

Суддя С.З. Чорна