Справа № 674/31/21
Провадження № 2/674/225/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафіковаа Ю. Е.,

за участю секретаря судового засідання Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Алексєєва Майя Антонівна до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_3 та успадкувала частину спадкового майна, про що нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак у видачі такого свідоцтва на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями, розташованийі за адресою: АДРЕСА_1 нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлого на таке майно. Навівши доводи щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцю, позивач, просила задоволити її позов.

Згідно з ухвалою суду від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

В судове підготовче судове засідання позивач та її представник - адвокат Алексєєва М.А. не з`явились. Разом із цим, від адвоката Алексєєвої М.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнитии.

Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, відповідно до якого визнав позовні вимоги, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . ОСОБА_1 є його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , спадкоємицею якого є його дочка - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Дунаєвецького районного натаріального округу Бугерко Н.А. від 10.09.2020 року.

Крім того, як встановлено судом із копій матеріалів спадкової справи №360/2020 до майна померлого ОСОБА_3 , будь-яких інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

Разом із цим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №587/02-31 від 08.12.2020 року позиваці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності ОСОБА_3 на нього.

Наведена обставина стала підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_1 не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою міською радою не видавались на прізвище ОСОБА_3 ..

Довідкою Дунаєвецької міської ради №300 від 01.09.2020 року підтверджується, що ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з дати його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в управління спадковим майном вступила його дочка ОСОБА_1 .

Згідно виписки з погосподарської книги №397 від 30 грудня 2020 року, виданої Дунаєвецькою міською радою за 1986-1990 роки, ОСОБА_3 значиться власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,14 га (є головою двору з 1986 року). Дата побудови 1950 рік.

Проте, як з`ясовано судом, право власності на означене нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 означеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Судом також враховується, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як з`ясовано судом, будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 був побудований у 1950 році.

У 1950 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року N 8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13.

Із урахуванням наведеного, а також зважаючи на встановлені судом обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає доведеними наведені позивачкою обставини щодо належності спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних технічного паспорта від 26.11.2020 року на території господарства за адресою АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 31,8 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., та належні до нього надвірні будівлі -, літня кухня (літ. «Б»), погріб кам. склеп (літ. «В»), сарай (літ. «Г»), огорожа цегляна (літ.N).

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 ) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підсумовуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , права власності на спадкове майно останнього, яким є житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 31,8 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., та належні до нього надвірні будівлі -, літня кухня (літ. «Б»), погріб кам склеп (літ. «В»), сарай (літ. «Г»), огорожа цегляна (літ.N), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Алексєєва Майя Антонівна до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на нерухоме майно, яким є житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 31,8 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., та належні до нього надвірні будівлі - літня кухня (літ. «Б»), погріб кам склеп (літ. «В»), сарай (літ. «Г»), огорожа цегляна (літ.N), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: 32400, Хмельницька область, Дунаєвецький район, с.Заставля, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

відповідач - Дунаєвецька міська рада, місцезнаходження: Хмельницька область, м.Дунаївці, вул.Шевченка,50, .

Суддя Ю. Е. Шафікова