Провадження № 2/522/5072/21
Справа № 522/165/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради, Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», про визнання безпідставним та незаконним набуття права власності, скасування права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради та просить:

- визнати безпідставним та незаконним набуття права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати право власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , право на користування яким належить ОСОБА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 та інших осіб, які його займають із допоміжного приміщення;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 усі понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.01.2011 року між ОСОБА_1 та КП ЖКС «Порто-Франківський» був укладений договір на користування іншими допоміжними приміщеннями АДРЕСА_3 . Вказує, що вказаними приміщеннями сім`я позивачки користується більше 50 років. ОСОБА_4 самовільно, без законних підстав зайняла дане приміщення. В усній бесіді відповідачка повідомила, що вона бажає забрати сарай і зробити з нього манікюрний салон, адже частина її квартири межую з сараєм, вказала, що їй байдуже, що він знаходиться у користуванні позивачки. Відповідачка самочинно відкрила двері, змінила замок та вивезла речі позивачки в невідомому напрямку. Краснюк подарували 430/1000 частин квартири АДРЕСА_4 , що складають 50,5 кв.м., проте вона зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_4 , площею 68,0 кв.м. Позивачка зазначає, що частка квартири відповідача змінилася доданим приміщенням, яке за своїми характеристиками є сараєм, яким користується позивач. Спірний об`єкт належить територіальній громаді м. Одеси і в приватну власність з комунальної не передавався. Також вказує, що співвласники будинку не надавали згоди на відчуження майна.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 31.01.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10.03.2020 року.

До суду 24.02.2020 року надійшов відзив ОСОБА_2 , відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву вказано, що з наданого позивачем договору користування саме приміщенням Б не вбачається, адже адреса визначена як « АДРЕСА_5 ». Площа наданого у користування приміщення становить 19,6 м.кв., в той час як лоща сараю 13,96 м.кв., а розмір приміщення відповідача становить 17,6 м.кв. Сам договір укладений між КП ЖКС «Порто-Франківський» та позивачкою сумнівний, адже вказано, що укладений в особі директора ОСОБА_5 , проте підписаний директором ОСОБА_6 . Користування її родиною приміщенням більше 50 років не підтверджується жодним доказом. ОСОБА_2 вказує, що набула права власності на квартиру законно та не може бути позбавлена права власності.

У підготовчому засіданні 10.03.2020 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначене на 07.04.2020 року.

У підготовче засідання 07.04.2020 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 06.05.2020 року.

У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 06.07.2020 року та поданням представником Департаменту комунальної власності ОМР заяви про відкладення, розгляд справи відкладено на 06.07.2020 року.

До суду 04.06.2020 року надійшли письмові пояснення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, відповідно до яких вказано, що територіальна громада міста Одеси є власником спірного приміщення з 1991 року, адже територіальна громада міста Одеси набула право власності на увесь нежитловий фонд, включено з приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком об`єктів які станом на 25.11.1991 року перебували у приватній власності. Одеською міською радою рішень щодо відчуження спірного приміщення не приймалося, приміщення вибуло з власності поза волею територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

ОСОБА_2 26.06.2020 року подала відповідь на пояснення третьої особи, згідно якої вказала, що відповідачка набула право власності на квартиру правомірно, а твердження щодо неправомірності заволодіння майном є безпідставним.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 04.08.2020 року.

У судовому засіданні 04.08.2020 року залучено до участі у справі КП ЖКС «Порто-Франківський» в якості третьої особи, з метою сповіщення третьої особи розгляд справи відкладено на 02.09.2020 року.

У судовому засіданні 02.09.2020 року було допитано свідка ОСОБА_8 , задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 02.11.2020 року.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про витребування доказів було повернуто заявнику.

У судовому засіданні 02.11.2020 року було допитано свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оголошено перерву до 25.11.2020 року.

У судовому засіданні 25.11.2020 року задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 27.01.2021 року.

У судовому засіданні 27.01.2021 року було допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_14 заперечували проти задоволення позову в повному обсязі.

Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради Кузнецова Т.А. вказала, що спірне приміщення належить до комунальної власності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12.07.1994 року Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів посвідчило, що 274/1000 частини квартири АДРЕСА_6 належить ОСОБА_15 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло (а.с.12).

274/1000 частини квартири АДРЕСА_6 передано в спадок ОСОБА_1 , що вбачається щ свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г. (а.с.14).

ОСОБА_2 прийняла в дар 430/1000 часин квартири АДРЕСА_7 від ОСОБА_16 , про що свідчить договір дарування від 17.08.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г. (а.с.35-36).

18.09.2006 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на вищевказану квартиру (а.с.38).

ФОП ОСОБА_17 12.12.2016року надав висновок щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_8 , загальною площею 68,0 кв.м. та житловою площею 22,3 кв.м. (а.с.42).

10.06.2017 року ОСОБА_1 написала заяву начальнику відділу поліції, про те, що її речі з сараю були вкрадені та вивезені ОСОБА_18 , двері черговий раз зламані (а.с.32).

Комунальна установа «Муніципальна служба Комунальної власності Одеської міської ради» листом №01-17/13-Ц-КУ від 06.12.2017 року повідомила ОСОБА_1 про те, що сарай під квартирою АДРЕСА_9 як і весь нежитловий фонд набутий територіальною громадою міста Одеси (а.с.50-51).

01.01.2011 року між КП ЖКС «Порто-Франківський» та ОСОБА_1 було укладено договір №6/275 на користування іншими допоміжними приміщеннями, відповідно до якого остання користується приміщенням, площею 19,6 кв.м. за плату, згідно тарифу: 2,43 за 1 кв.м. (а.с.8).

Договір укладено на невизначений строк та пунктом 7 Договору визначено, що договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо одна зі сторін за місяць письмово не повідоме іншу сторону про розірвання або зміну договору.

До матеріалів справи додано квитанції про сплату коштів ОСОБА_1 на рахунок КП ЖКС «Порто-Франківський» з призначенням платежу «за гараж, сарай», «за оренду» (а.с.16-26).

Згідно довідки начальника виробничої дільниці №2 КП ЖКС «Порто-Франківський» згідно даних бухгалтерії та відділу оренди відсутні договори між КП ЖКС «Порто-Франківський» та ОСОБА_1 щодо передання у користування останній сараю або іншого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.99).

Твердження позивача про те, що спірне приміщення виділено в користування її діду не приймаються судом до уваги, адже докази (а.с.29-31) додані до позову не підтверджують таких тверджень, матеріали справи не підтверджують навіть те, що ОСОБА_19 є дідусем позивача.

З показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що нежитловим приміщенням сараєм користувалася ОСОБА_1 та її мати, наразі приміщення використовує ОСОБА_20 сусідка знизу. Вказала, що ОСОБА_20 з чоловіком винесла речі ОСОБА_21 та занесла в спірне приміщення свої речі.

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що сарай знаходиться під квартирою свідка, поруч з сараєм знаходиться квартира ОСОБА_22 . Сараєм користувалася мати позивачки та пізніше позивачка, а тепер відповідач змінила двері та користується цим приміщенням. Свідок зняла на відео як чоловік відповідачки грузив та вивозив речі позивачки зі спірного приміщення.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що цей сарай все життя належав сім`ї ОСОБА_23 . Родичі відповідачки не користувалися спірним сараєм. Сарай розташований біля квартири відповідачки на першому поверсі. Свідку особисто дозволяла користуватися сараєм Іра, всі сусіди користувалися сараєм. Позивачка мешкає і в Ізмаїлі і на Єврейській.

ОСОБА_11 у судовому засіданні 27.01.2021 року як свідок пояснила, що вона все життя до 2013-2014 року проживала за адресою: АДРЕСА_2 та знає, що приміщенням користувалася ОСОБА_20 та її сім`я, адже воно прилягає до її квартири. ОСОБА_1 проживала в Ізмаїлі, адже в неї була дуже буйна сусідка, з якою вживатися було неможливо. Також свідок вказала, що часто приїжджає в гості до ОСОБА_22 , адже вона її кума. Квартира відповідачки відділилася від комуни в окрему квартиру під номером 9а дуже давно, ще в 70-х роках.

В свою чергу з пояснень свідка ОСОБА_12 встановлено, що спірним приміщенням користувалася бабуся ОСОБА_22 тітка ОСОБА_24 .

Підсумовуючи показання свідків, варто відзначити, що свідки зі сторони позивачки вказують, що спірним сараєм користувалася сім`я ОСОБА_1 , в той час як свідки зі сторони відповідача відзначають зворотне: спірним приміщенням користувалася сім`я ОСОБА_2 .

Тому, суд не приймає до уваги показання свідків, оскільки вони суперечать один одному та не співвідносяться з іншими матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 793 ЦК України закріплено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

Як вказувалося вище, договір №6/275 від 01.01.2011 року вказує про користування приміщенням площею 19,6 кв.м., під прізвищем ОСОБА_1 є адреса « АДРЕСА_2 », втім в спеціальній графі «адреса приміщення найменування (сарай, гараж)» міститься пуста колонка.

Тож, з приводу якого саме приміщення укладався договір встановити не можливо.

Більше того, суд ставить під сумнів такий договір, адже начальник дільниці №2 КП ЖКС «Порто-Франківський» повідомив про відсутність будь-яких договорів з ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 не доведено наявність у неї права користування чи будь-якого іншого права щодо спірного приміщення.

Право користування нерухомим майном не передається у спадок, тому відзначення про перебування сараю у користуванні сім`ї позивача понад 70 років не мають жодного значення до конкретних прав ОСОБА_1 на спірне приміщення.

Належність спірного майна територіальній громаді міста Одеси не стосується порушення прав позивача відповідачем. Департамент комунальної власності Одеської міської ради позову до ОСОБА_2 не пред`явив.

Статтею 396 ЦК України закріплено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Втім, позивачем не доведено існування у неї речового права на спірне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд приходить до висновку, що позивачем не наведено та не надано жодного переконливого та належного доказу, згідно якого вбачалось би, що право власності відповідача на квартиру порушує права позивача, право користування позивача сараєм не підтверджено, тому не ОСОБА_1 не може вимагати усунення порушення такого права.

Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов переконливого права про необґрунтованість та не доведеність позовних вимог, тому позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_10 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_8 ), за участі третіх осіб: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1), Одеської міської ради (, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1), Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (, м. Одеса, вул. Л. Толстого, буд. 5), про визнання безпідставним та незаконним набуття права власності, скасування права власності залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 05.02.2021 року.

Суддя: В.Я. Бондар