Справа № 699/267/21
Номер провадження № 2/699/285/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами у встановленому порядку було укладено шлюб. Сім`я розпалась в березні 2021 року з вині відповідача, яка залишила сім`ю і виїхала жити в інший населений пункт. З того часу стосунки між сторонами не підтримуються.

Спільних дітей сторони не мають. Через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється.

Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Строк для примирення не потрібний. Майнових спорів між сторонами немає.

У зв`язку з викладеним просить розірвати шлюб між сторонами.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, заяв не подавала.

Позивач у судове засідання з`явився та надав пояснення, з яких вбачається, що у листопаді 2020 року за програмою «Шлюб за годину» уклав шлюб з громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_2 , після чого зареєстрував її за своїм місцем проживання. Спільних дітей подружжя не має. Відповідач проживала в будинку позивача приблизно кілька місяців, після чого, десь в лютому 2021 року, виїхала. За кілька тижнів зателефонувала позивачу та повідомила що перебуває у Республіці Білорусь, назад не повернеться. Адреса проживання дружини позивачу не відома, як і колишня адреса її реєстрації. Оскільки дружина не проживає разом з позивачем, останній вважає що «така жінка йому не потрібна».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено, що 13.11.2020 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) було укладено шлюб між громадянином України ОСОБА_1 та громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 8). Жодних інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

З приписів ст. 105 СК України слідує, що встановлено три окремих порядки припинення шлюбу внаслідок його розірвання:

1. шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до ст. 106 або одного з них відповідно до ст. 107 цього Кодексу.

2. шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу.

3. шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

У даному спорі відсутні підстави для застосування приписів статей 107 та 109 СК України.

У судовому засіданні позивач повідомив що спільних дітей у подружжя немає. Стаття 106 СК України встановлює порядок розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей. Отже, позивач має право на розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України. Так, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

У позовній заяви позивач зазначає, що через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. Проте жодного доказу такої відмови, як і доказів відмови відповідача надати вищевказану нотаріально засвідченої заяву, матеріали справи не містять.

У судовому засіданні позивач повідомив що до органів ДРАЦС з відповідною заявою не звертався. Доказів на підтвердження неможливості такого звернення не надав. Позивач пояснив що спілкується з відповідачем через комунікаційну мережу Viber. Проте не надав доказів, що звертався до відповідача з пропозицією щодо розірвання шлюбу через органи ДРАЦС та отримав відмову.

Натомість позивач, керуючись нормами ст. 110 СК України, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, при цьому не обґрунтував неможливість розірвання шлюбу з відповідачем у органах ДРАЦС.

Частина друга ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини.

Відповідно до ст. 112 СК України, розглядаючи позов про розірвання шлюбу, суд зобов`язаний з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд звертає увагу, що жодного іншого доказу, крім свідоцтва про шлюб, позивачем надано не було. Проте свідоцтво про шлюб є доказом лише укладення шлюбу, воно не дозволяє суду встановити фактичні взаємини сторін та інші обставини сімейного життя. Крім того, суд позбавлений можливості встановити, чи перебуває відповідач у стані вагітності.

У позовній заяві позивач власноруч зазначає що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання позивача. Проте у судовому засіданні позивач надавав зовсім протилежні покази, а саме, що його дружина виїхала на територію Республіки Білорусь. Проте у позові позивач не зазначає про виїзд відповідача за межі країни, а вказує що відповідач виїхала «в інше місце». Також існують розбіжності у показаннях позивача щодо дати припинення шлюбних стосунків. У позові зазначається що сім`я розпалася у березні 2021 року. У судовому засіданні позивач зазначав про спільне проживання протягом кількох місяців, на уточнююче запитання суду зазначив що відповідач виїхала у лютому 2021 року. Крім того, жодних доказів, які б підтвердили факт відсутності відповідача за місцем реєстрації, матеріали справи не містять. Позивач не заявляв суду про наявність перешкод у наданні таких доказів по справі, також не звертався до суду з заявами щодо витребування доказів (у тому числі щодо факту перетину кордону дружиною).

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з частинами 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість розірвання шлюбу з відповідачем в органах ДРАЦС, не надано доказів того, що дружина не перебуває у стані вагітності, що між подружжям припинено шлюбні відносини та доказів того, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Чинне законодавство не надає можливості суду ухвалювати рішення про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його виключно усною заявою позивача що «така дружина не потрібна».

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи результати розгляду справи, сплачені позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 11, 12, 13, 19, 81, 89, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 16.08.2021.

СуддяЛітвінова Г.М.