ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 641/902/20

провадження № 22-ц/818/494/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року в складі судді Музиченко В.О.,

у с т а н о в и в:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є користувачем земельної ділянки Дачного кооперативу «Янтарь» (далі - ДК «Янтарь») в селище Хорошево, Харківського району, Харківської обласні, на якій було встановлено відеоспостереження. Він є користувачем сусідньої земельної ділянки. Вважаючи, що відеоспостереження встановлено з метою стеження за ним, він 28 листопада 2019 року викликав поліцію. Під час з`ясування обставин за його заявою відповідачка в присутності співробітників Охоронного агентства «Кратос» (далі - ОА «Кратос») заявила, що він їй хамить та погрожує, що не відповідає дійсності. У зв`язку з цим йому завдано моральних страждань, оскільки поліцейські та співробітники ОА "Кратос" на підставі неправдивої інформації поводились з ним як із злочинцем.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до гідності, честі та недоторканості ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 28 листопада 2019 року під час спілкування із поліцейськими та співробітниками ОА "Кратос", а саме: "Я, ОСОБА_1 , погрожую їй та хамлю"; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати інформацію шляхом подання окремих письмових заяв до поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також до присутніх під час подій співробітників ОА "Кратос" з таким змістом: "28 листопада 2019 року під час спілкування із співробітниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності співробітників ОА "Кратос" мною озвучувалась недостовірна та неправдива інформація що нібито мій сусід по ДК "Янтарь", чия земельна ділянка розташована поруч із моєю, ОСОБА_1 мені погрожує. Ця інформація, поширена мною в усній формі 28 листопада 2019 року, не відповідає дійсності"; стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В заяві про вжиття заходів забезпечення доказів ОСОБА_1 просив витребувати у ОСОБА_2 копії відеозаписів з відеокамери наружнього відеоспостереження, що встановлена на земельній ділянці № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:015:0041 у дачному будинковолодінні ДК «Янтарь», яке розташоване за адресою: Харківський район, Харківська область, селища Хорошево, та була направлена на вхідну хвіртку та ворота домоволодіння 27 травня 2020 року в період з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Здійснити повне копіювання відеозаписів та долучити їх до матеріалів справи.

Заява мотивована тим, що 27 травня 2020 року в період з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. чоловік ОСОБА_2 погрожував та обіцяв створити йому проблеми, якщо він не відмовиться від позову до його дружини. Вказане свідчить про побоювання ОСОБА_6 , що позов може бути задоволено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом позову у справі є події, які мали місце 28 листопада 2019 року. Відеозапис з камер спостереження за 27 травня 2020 року не має відношення до предмету позову, тому не містить інформацію щодо предмета доказування.

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відеозапис з камер спостереження за 27 травня 2020 року має значення для вирішення справи по суті, оскільки підтверджує побоювання відповідачки, що позов може бути задоволено.

ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частинами другою і третьою статті 12, частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог частини першої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою статті 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі, за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Статтею 117 ЦПК України передбачено, що має бути зазначено в заяві про забезпечення доказів.

Зокрема, пунктом 5 частини 1 статті 117 ЦПК України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів.

Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, втратити свою доказову цінність тощо).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що ОСОБА_1 просив витребувати у ОСОБА_2 копії відеозаписів з відеокамери наружнього відеоспостереження, що встановлена на земельній ділянці № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:015:0041 у дачному будинковолодінні ДК «Янтарь», яке розташоване за адресою: Харківський район, Харківська область, селища Хорошево, та була направлена на вхідну хвіртку та ворота домоволодіння 27 травня 2020 року в період з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів, зазначив, що вказаний відеозапис підтверджує побоювання відповідачки, що позов буде задоволено.

Разом з тим, ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначає обставин того, що запитуваний ним доказ може бути втрачений або його збирання у майбутньому може бути утруднене.

Крім того, процесуальний механізм забезпечення доказів - це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Предметом доказування в цій справі є події, які стались 28 листопада 2019 року на території ДК "Янтарь" Харківського району, Харківської області, селище Хорошево, отже відео запис з камер спостереження за 27 травня 2020 року, тобто після подій, що є предметом позову, не стосуються справи й предмета доказування.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис з камер спостереження за 27 травня 2020 року підтверджує побоювання відповідачки, що позов може бути задоволено, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відповідно до частини шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 149 - 150, 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М.Хорошевський

В.Б.Яцина