Справа №303/7325/20
2/303/352/21
ряд.стат.звіту №41

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого-судді Монич В.О. при секретарі Варга Н.В.

Справа №303/7325/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Осташук Олег Васильович до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання іпотеки припиненою, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Осташук Олег Васильович звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання іпотеки припиненою.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №043-2008-757 згідно якого, кредитор (AT «Універсал Банк») зобов`язувався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, а позичальник ( ОСОБА_1 ) зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, строком до 10 березня 2027 року. В якості забезпечення вимог за кредитним договором 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки /нерухомого майна - житлове приміщення/, яким було забезпечено вимоги іпотекодержателя (ВАТ «Універсал Банк»). Згідно п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передала в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського МНО Русінко З.П.. Вважає, що З 22 червня 2020 року кредитний договір №043-2008-757 від 24.03.2008 року та договір іпотеки /нерухомого майна - житлове приміщення/ від 24.03.2008 року припинилися, так як, позивачка по кредитному договору заборгованість сплатила в повному обсязі, а тому, зобов`язання по кредитному договору припинилося шляхом його виконання. У зв`язку з припиненням зобов`язання позивача по кредитному договору припинилась і іпотека на нерухоме майно. Тому, просить визнати такою, що припинена іпотека нерухомого майна : квартири АДРЕСА_1 , за Договором іпотеки нерухомого майна - житлове приміщення/ №б/н від 24 березня 2008 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», який був посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О. і зареєстрований в реєстрі за №428, вилучити з Державного реєстру іпотек, обтяження про іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 6850220, накладене на підставі Договору іпотеки /нерухомого майна - житлове приміщення/ №б/н від 24 березня 2008 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О. та припинити заборону відчуження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження про заборону на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 6850060, накладене на підставі Договору іпотеки /нерухомого майна житлове приміщення/ №б/н від 24 березня 2008 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О.. Також, просить стягнути х відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, однак, суд не приймає до уваги дану заяву, так як, по даній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №043-2008-757 згідно якого, кредитор (AT «Універсал Банк») зобов`язувався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, а позичальник ( ОСОБА_1 ) зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, строком до 10 березня 2027 року. В якості забезпечення вимог за кредитним договором 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки /нерухомого майна - житлове приміщення/, яким було забезпечено вимоги іпотекодержателя (ВАТ «Універсал Банк»). Згідно п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передала в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського МНО Русінко З.П.. Згідно з п. 5.2.5 Кредитного договору, сторони встановили можливість встановлення дострокового дня повернення кредиту, а саме: у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за кредитом понад 2 (двох) місяців банк мав право зим агати дострокового повернення кредиту.

В 2015 році AT «Універсал Банк», на підставі ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору, визнало строк виконання зобов`язань по кредитному договору №043-2008-757 від 2-.03.2008 року таким, що настав достроково в повному обсязі та звернулося до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року по справі №303/2960/15-ц позов ПАТ «Універсал банк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №043-2008-757 від 24.03.2008 року в розмірі 3230,65 доларів СПІА.

25.08.2015 року Мукачівським міськрайонним судом було видано виконавчий лист по справі №303/2960/15-ц на примусове виконання вищевказаного заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07.07.2015 року.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року по справі .№303/2960/15-ц було звернуто AT «Універсал Банк» до примусового виконання через Мукачівський MB ДВС.

Станом на 22 червня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виконали Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року по справі №303/2960/15-ц.

22 червня 2020 року головним державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження по ВП №52554322 та Постанову про закінчення виконавчого провадження по ВП №52555273 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням згідно з виконавчим документом.

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 червня 2020 року по ВП №52554322 та Постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 червня 2020 року по ВП №52555273 щодо виконання заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року по справі №303/2960/15-ц, суму боргу, виконавчий збір та витрати стягнуто в повному обсязі.

Отже, позивач виконав зобов`язання по кредитному договору №043-2008-757 від 24.03.2008 року, в обсязі визначеному самим AT «Універсал Банк» та заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суд Закарпатської області від 07.07.2015 року, що підтверджується Постановами про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2020 року по ВП №52554322 та по ВП №52555273.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів щодо того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Сплативши AT «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору, стягнуту з позивача на підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року, позивач виконав зобов`язання по кредитному договору №043-2008-757 від 24.03.2008 року в повному обсязі.

Відповідно зобов`язання позивача по кредитному договору №043-2008-757 від 24.03.2008 року припинилися шляхом його виконання. У зв`язку з припиненням зобов`язання позивача по кредитному договору №043-2008- 757 від 24.03.2008 року припинилась і іпотека на нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Так, згідно розділу «Терміни в Договорі вживаються в такому значенні:» та п. 1.3, п. 2.1 Договору іпотеки від 24.03.2008 року, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя з забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №043-2008-757 від 24.03.2008 року. У відповідності до п. 6.1. Договору іпотеки від 24.03.2008 року, цей договір підлягає нотаріальному посвідченню, набирає чинності з моменту такого посвідчення та діє до повного виконання зобов`язань за Основним договором, що обумовлюють основне зобов`язання. Згідно розділу «Терміни в Договорі вживаються в такому значенні:» Договору іпотеки від 24.03.2008 року, Основний договір - Кредитний договір №043-2008-757 від 24.03.2008 року, укладений між іпотекодержатилем та боржником. Основне зобов`язання - зобов`язання боржника за будь-яким з вище перелічених Основних договорів (разом та/або окремо), за яким боржник має зобов`язання. Таким чином, за Договором іпотеки від 24.03.2008 року, іпотекою було забезпечено зобов`язання позивача за Кредитним договором №043-2008-757 від 24.03.2008 року. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»). За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України "Про іпотеку". Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконанням. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється. Статтею 29 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Аналогічні вимоги закріплені також у ст.593 ЦК України, де в п.1 зазначено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. За положеннями ч.1 ст.593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-939цс15, припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Як вбачається зі змісту Постанови Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 500/4127/16-ц (провадження №61-22142св18), правильним є висновок про те, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано у зв`язку з повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з боржників всієї суми заборгованості за цим договором, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі ст.559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки). Отже, після фактичного виконання рішення суду позивачем, що підтверджується постановою головного державного виконавця Мукачівського міського ВДВС Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 22 червня 2020 року про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним фактичним виконанням, зобов`язання позивача перед банком припинилося. Відтак, враховуючи те, що відповідно до заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07.07.2015 року зобов`язання позивача перед відповідачем по кредитному договору №043-2008-757 від 24.03.2008 року, на забезпечення виконання зобов`язань за яким був укладений договір іпотеки, припинені фактичним виконанням, а тому іпотека нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 також є припиненою. Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки та припинення обтяжень, накладених у зв`язку з цією іпотекою, підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.5 гл.15 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання п. 6.1. гл. 15 р. II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої - нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе знесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 та ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена .щппе у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч.1 ст 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Запис про заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є власністю позивача, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та запис у Державному реєстрі іпотек, порушує право позивача на розпорядження своїм майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. У зв`язку з повним погашенням позивачем кредитної заборгованості, визначеної заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.07.2015 року, перестали існувати підстави заборони обтяження зазначеного нерухомого майна, існування договору іпотеки та запису про заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є власністю позивача, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та запис у Державному реєстрі іпотек є протиправним, оскільки порушує його права як власника, а саме право розпоряджатись належним майном на власний розсуд, а тому його права як іпотекодавця підлягають судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а запис, що обмежує права власника майна підлягає виключенню з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державного реєстру іпотек. 24 червня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з заявою до AT «Універсал Банк» з проханням припинити нарахування відсотків та припинити іпотеку нерухомого майна. У відповідь на свою заяву ОСОБА_1 отримала від AT «Універсал Банк» листа від 30.06.2020 року яким відповідач їй відмовив та у разі не згоди з відмовою, роз`яснив право ОСОБА_1 на звернення до Національного банку та/або до суду, та/або до Уповноваженого Верховної ради з прав людини. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати. Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 526, 593, 598, 599, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, З, 17 Закону України «Про іпотеку», ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розділ II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст.ст. 21, 22 Закону України Про захист прав споживачів», суд, - у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Осташук Олег Васильович - задовольнити.

Визнати такою, що припинена іпотека нерухомого майна : квартири АДРЕСА_1 , за Договором іпотеки нерухомого майна - житлове приміщення/ №б/н від 24 березня 2008 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», який був посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О. і зареєстрований в реєстрі за №428. Вилучити з Державного реєстру іпотек, обтяження про іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 6850220, накладене на підставі Договору іпотеки /нерухомого майна - житлове приміщення/ №б/н від 24 березня 2008 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О.. Припинити заборону відчуження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження про заборону на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 6850060, накладене на підставі Договору іпотеки /нерухомого майна житлове приміщення/ №б/н від 24 березня 2008 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О.. Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк», 04114, м.Київ, вул..Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_2 судові витрати в розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_3 ;

Представник позивача : ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач : Акціонерне товариство «Універсал Банк», , м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19, поштовий індекс 04114.

Головуючий В.О.Монич