Провадження №2/521/895/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурзенко М.В.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Лукинюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Лічман Інна Миколаївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування запису про державну реєстрацію, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про державну реєстрацію, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності, відновлення зруйнованої частини будинку -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Лічман Інни Миколаївни, в якому просив:

- визнати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно у вигляді 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , видане 27 листопада 2015 року ОСОБА_8 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 4352;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , від 27.11.2015 р., номер запису про право власності 122470099;

- визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 08 листопада 2019 року ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 5072 в частині спадкування 19/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 4352;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 19/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідачів відновити зруйновану частину будинку.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , рідна баба позивача, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 19/100 частин будинку за адресою АДРЕСА_1 , позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований за вказаною адресою разом із спадкодавцем, до нотаріуса по свідоцтво про право на спадщину не звертався.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 23.05.2014 року по справі № 521/4414/14-ц було визначено ОСОБА_8 , дочці померлої ОСОБА_7 додатковий строк для прийняття спадщини після її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., було видано оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстр. № 4352, на 19/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06.03.2018 року вказане заочне рішення було скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 - відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , після її смерті належне їй майно успадкувала відповідач ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., 08 листопада 2019 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 55/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в т.ч. на 19/100 часток будинку, що належали ОСОБА_7 .

Посилаючись на те, що він фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , позивач просив суд встановити факт прийняття ним вказаної спадщини, визнати право власності на спадкове майно у вигляді 19/100 часток будинку за адресою АДРЕСА_1 , визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_8 та частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_9 , скасувати запис про державну реєстрації права власності на вказану частину будинку за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В частині вимог про відновлення зруйнованої частини будинку позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_5 незаконно частково зруйнували частину будинку, яка має бути відновлена до первісного стану відповідно до технічного паспорту.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.09.2020 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 07.10.2020 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.10.2020 року (протокольною) вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.03.2021 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Вирішено питання щодо виклик та допит свідків.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.03.2021 року (протокольною) вирішено питання щодо витребування доказів. Також, по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.04.2021 року.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві, додатково пояснили, що про оформлення ОСОБА_8 спадщини позивачу стало відомо в 2016 році після подання нею позову до позивача, ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на заочне рішення Малиновського районного суду, яким їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, постановою Апеляційного суду Одеської області вказане рішення було скасовано, відповідачами ОСОБА_9 та ОСОБА_5 частково зруйновано будинок, зокрема приміщення 1-1- 1-6 позначені на плані будинку в технічному паспорті станом на 29.08.2013 року, позивач проживає в іншій частині будинку, також збудував окремий будиночок площею близько 50 кв. м. .в якому і проживає.

Представник відповідачки ОСОБА_9 адвокат Лукинюк В. В. позов не визнав, надав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач фактично не проживав разом із ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, просив застосувати позовну давність до заявлених вимог про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за позивачем права власності на спірну частину будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , в судовому засіданні додатково пояснив суду, що позивача рішенням суду було виселено із спірного будинку.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Лічман Інна Миколаївна в судове засідання не з`явилась, про місце дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Надіслала до суду заяву, у якій просила суд справу слухати за її відсутність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 102, т.1). За життя їй на праві власності належали 19/100 часток житлового будинку та надвірних споруд за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 23.07.2014р. № 4517-11/723 (а.с. 126, т.1), копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.07.1974 р. державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Шустовою Г. І., реєстр. № 4857 (а.с. 123, т.1), дублікату свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 18.07.1984 р. державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Шустовою Г. І., реєстр. № 4860 (а.с. 124, т.1).

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 (а.с. 101-138 т.1) вбачається, що в 2014 році із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померлої - ОСОБА_8 , для оформлення спадщини надала копію рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2014 року по справі № 521/4414/14-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , яким ОСОБА_8 було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а.с. 109-111 т.1)

27 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М. ОСОБА_8 було видано свідоцтво про на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на 19/100 часток житлового будинку та надвірних споруд за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 134, т.1).

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2014 року по справі № 521/4414/14-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , яким ОСОБА_8 було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 скасовано за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову було відмовлено (а.с. 24-27 т.1) з підстав незалучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 як спадкоємця, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 140 т.1)

З копії спадкової справи, заведеної після її смерті (а.с. 139-183 т.1) вбачається, що після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідач ОСОБА_4 , 08 листопада 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 55/200 часток житлового будинку та надвірних споруд за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 180, т.1), в т.ч. на 19/100 часток вказаного будинку, що належали ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 .

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06.03.2018 р. по справі № 521/4414/14-ц встановлено, що позивач є онуком померлої ОСОБА_7 , на час її смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 , є спадкоємцем за правом представлення, оскільки його батько, ОСОБА_10 , що мав би право на спадкування в першу чергу за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, що підлягають застосуванню до спірних відносин, помер до відкриття спадщини, позивач фактично прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, доводи сторони відповідача про не проживання позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини відхиляються судом.

Також, відхиляються посилання сторони відповідача на рішення народного суду Іллічівського району м. Одеси від 03 березня 1976 року (а.с. 202-207, т. 1) як на доказ не проживання позивача разом із спадкодавцем, оскільки із вказаного рішення вбачається, що батько позивача займав приміщення в спірному будинку 19,4 кв, м., додатково разом з позивачем та його дружиною самовільно зайняв приміщення площею 7,1 кв.м., з якого відповідно до вказаного рішення підлягав виселенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про визнання за позивачем права власності на житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд погоджується з доводами сторони відповідача про обрання позивачем неефективного способу захисту порушених прав шляхом пред`явлення вимог про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_7 та доходить висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Доводи сторони відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_7 та про визнання права власності на спірну частину будинку в порядку спадкування після її смерті відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З пояснень позивача вбачається, що про оформлення ОСОБА_8 спадщини йому стало відомо в 2016 році після пред`явлення нею позову про відшкодування шкоди та знесення побудованого ним житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що дізнавшись про оформлення спадщини ОСОБА_8 , позивач звернувся до Апеляційного суду Одеської області із апеляційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2014 року по справі № 521/4414/14-ц, яким було визначено ОСОБА_8 додатковий строк для прийняття спадщини, 06 березня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області вказане рішення було скасовано.

З копії рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24.09.2020 року по справі № 521/20785/16-ц (а.с.46-49 т.2) вбачається що відповідний позов було пред`явлено в грудні 2016 року, ОСОБА_4 була залучена до участі у справі як правонаступник замість померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 ухвалою суду від 23.06.2020 р.

Враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку про пропуск позивачем строку позовної давності щодо звернення до суду із вимогами про визнання за ним права власності на 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте вважає причини пропущення ним вказаного строку поважними, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, право позивача на спадщину підлягає захисту.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 не мала права на спадкування після смерті ОСОБА_7 , підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно у вигляді 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , видане 27 листопада 2015 року ОСОБА_8 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 4352.

Відповідно підлягає визнанню частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 08 листопада 2019 року ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 5072 в частині спадкування 19/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 4352.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст.26 вказаного Закону, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в частині вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , від 27.11.2015 р.

Водночас, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 19/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , внесеного на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 листопада 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 5072, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідного запису.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів відновити зруйновану частину будинку за адресою АДРЕСА_1 , а саме приміщення 1-1- 1-6 позначені на плані будинку в технічному паспорті станом на 29.08.2013 року (а.с. 42-45 т.2) з огляду на наступне.

З копії висновку будівельно-технічної експертизи від 10.01.2018 року № 38, що оцінюється судом як письмовий доказ по справі (а.с. 13-23, т.1), копії рішення народного суду Іллічівського району м. Одеси від 03 березня 1976 року (а.с. 202-207, т. 1) вбачається, що приміщення, що їх просить відновити позивач, не входять до складу 19/100 часток спірного домоволодіння, що належали за життя ОСОБА_7 , в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відновлення будинку до стану, визначеному в технічному паспорті станом на 29.08.2013 року в частині приміщень 1-1- 1-6 є необхідним для належного здійснення права власності позивачем на належну йому частину домоволодіння.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 6745 грн. 50 коп. (4 223 грн. 10 коп.- судовий збір за вимогу про визнання права власності на частку домоволодіння, 840 грн. 80 коп. * 3 = 2 522 грн. 40 коп. (немайнові вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, скасування запису про державну реєстрацію прав).

Доказів на підтвердження інших судових витрат та заяв про їх розподіл сторонами не надано.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 158, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно у вигляді 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , видане 27 листопада 2015 року ОСОБА_8 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 4352.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , від 27.11.2015 р., номер запису про право власності 122470099.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 08 листопада 2019 року ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 5072 в частині спадкування 19/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 4352.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 19/100 частин житлового будинку та надвірних споруд житловою площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 19/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , внесеного на підставі 08 листопада 2019 року ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М., реєстр. № 5072, про встановлення факту прийняття спадщини та зобов`язання відновити зруйновану частину будинку за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 6 745 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 листопада 2021 року.

Головуючий: