справа № 361/7252/20
провадження № 2/361/1347/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 21 січня 2012 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 1, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що 21 січня 2012 року вона та ОСОБА_2 уклали шлюб, від шлюбу вони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із матір`ю. Протягом останніх декількох років відносини з ОСОБА_2 розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки, тривалий час кожен із них живе окремим життям та інтересами, фактично їхня сім`я припинила існування. З 09 березня 2020 року спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач з 09 березня 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні їхніх дітей. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, такий належний рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, забезпечити такий рівень дітям вона одна не може, тому батько, який є здоровою та працездатною особою, повинен сплачувати аліменти на рівні 2000 грн. на кожну дитину, оскільки працює фізичною особою-підприємцем та має постійний дохід у розмірі не менше 20000 грн., займається ремонтом мобільної та комп`ютерної техніки. Відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє йому працювати та сплачувати на дітей зазначений розмір аліментів.

Позивач ОСОБА_1 у суді позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів на двох дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно не заперечував.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

21 січня 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 1.

Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 07 жовтня 2020 року за № 262, виданою виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, та актом обстеження місця проживання від 05 жовтня 2020 року, складеного депутатом Великодимерської селищної ради Фещуном О.В.

Суд встановив, що з 09 березня 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Діти сторін на даний час проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 працездатний, отримує дохід, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу він не надає, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно.

За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 у частині стягнення аліментів на двох дітей в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави (за вимогу про стягнення аліментів) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 206, 259, 263 - 265, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , зареєстрований 21 січня 2012 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 1.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.