Справа № 680/764/19
№6/680/12/21
УХВАЛА

"29" листопада 2021 р. смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

стягувачки ОСОБА_1

представника стягувачки адвоката Пелюшка Л.О.,

боржника ОСОБА_2 ,

представника боржника адвоката Мілашевського М.Г.

начальника Новоушицького відділу ДВС Пукаса В.М.,

заступника начальника відділу примусового виконання рішень Кота А.М.,

представника Служби у справах дітей Мельник Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , яку подав її представник адвокат Пелюшок Леонід Олександрович, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Новоушицький відділ ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький), про зміну способу виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаною заявою у якій просила змінити спосіб виконання рішення Новоушицького районного суду від 22 липня 2020 року, що прийняте у справі № 680/764/19, а саме на: «відібрати у ОСОБА_3 сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути його до місця проживання матері ОСОБА_1 ».

В обґрунтування заяви посилається на те, що 27 січня 2021 року відкрито виконавче провадження №64299970 з примусового виконання виконавчого листа №680/764/1, що виданий 26 січня 2021 року Новоушицьким районним судом. За виконавчим листом суд ухвалив зобов`язати ОСОБА_3 повернути сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання матері ОСОБА_1 .

Державним виконавцем було вжито фактично всіх заходів щодо виконання рішення зобов`язального характеру, яке неможливо виконати без участі боржника. Однак такі заходи не принесли жодного результату, оскільки дитина так і не повернута. Крім того, незважаючи на численні звернення, на даний час невідоме місце перебування малолітнього ОСОБА_4 , адже батько його до садочка не пускає, місце знаходження його не повідомляє.

Вказане свідчить, що існують обставини, які фактично унеможливлюють виконання рішення суду. В той же час, зміна способу виконання рішення суду із «зобов`язати повернути» на «відібрати та повернути» надасть державному виконавцю більше можливостей та повноважень щодо фактичного виконання рішення.

Стягувачка та її представник в судовому засіданні заяву підтримали за обставин викладених у заяві.

Боржник та його представник в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, останній зазначив, що при зміні на запропонований стягувачкою спосіб виконання рішення буде змінений сам предмет позову.

Державні виконавці та представник Служби у справах дітей в судовому засіданні вважали, що заяву слід задовольнити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов до наступного.

Згідно зі ст.129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012 (п.3 мотивувальної частини) зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Новоушицькому відділі Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) знаходиться виконавчий лист №680/764/19 від 26 січня 2021 року виданий Новоушицьким районним судом про зобов`язання ОСОБА_3 повернути сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання матері ОСОБА_1 .

Боржник рішення суду не виконує, будь-якого підтвердження виконання вимог виконавчого документа не надано. Вказане підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Копіями документів виконавчого провадження підтверджується те, що на виконання рішення суду, виконавчою службою проведені виконавчі дії на підставі Закону України «Про виконавче провадження», однак боржник рішення суду не виконав.

За виконавчим листом 680/764/19 від 26 січня 2021 року державний виконавець має зобов`язати саме боржника вчинити певну дію, а боржник виконати її. Тобто повернути сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання матері ОСОБА_1 .

Резолютивна частина рішення, яка відтворена у виконавчому листі має зобов`язальний характер є немайновою вимогою.

Відтак, на думку суду, зміна способу виконання рішення суду із «зобов`язати повернути» на «відібрати та повернути» призведе до зміни рішення суду.

Рішення суду є обов`язковим до виконання та підлягає зміні лише вищими судовими інстанціями.

Суд частково погоджується із твердженням про отримання державним виконавцем більше можливостей та повноважень на виконання рішення при зазначені бажаного для стягувачки формулювання резолютивної частини, проте суд першої інстанції не вправі змінювати рішення яке він ухвалив.

Окрім того, підставами для відібрання дитини визначені передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Суд приходить до переконання, що неможливо змінити спосіб і порядок виконання судового рішення у немайнових справах, за якими боржник присуджується до вчинення певних дій, оскільки це призведе до зміни самого рішення суду, а згідно з ч.2 ст.218 ЦПК після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Враховуючи зазначене, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані учасниками процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Дослідивши матеріали виконавчого провадження видно, що боржник будучи обізнаним про рішення суду, яке чітким та зрозумілим, отримуючи вимоги державного виконавця, не бажає вчиняти визначені рішенням дії. Відтак, боржник знецінює, як рішення суду, так і принцип рівності усіх перед законом та судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яку подав її представник адвокат Пелюшок Леонід Олександрович, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Новоушицький відділ ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький), про зміну способу виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення не буде подано апеляційної скарги.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. І. Яцина