Провадження № 2/428/1121/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Бикової І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Сєвєродонецького міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27.12.2018 року цивільну справу № 756/16306/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передано за підсудністю на розгляд Сєвєродонецькому міському суду Луганської області.

Ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Посохова І.С. від 08.05.2019 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого провадження у цій справі відповідачем за вказаним позовом ОСОБА_2 поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, який ухвалою суду від 02.11.2020 об`єднаний в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 21.12.2020 підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним закрито та призначено зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03.12.2021 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився в судове засідання, заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

Так, у судове засідання призначене на 22.10.2021 року о 09 годині 30 хвилин позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не з`явився, судова повістка, яка була направлена позивачу на адресу, зазначену ним у позові як адресу для листування, була повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до правових позицій Верховного Суду з цього питання, вважається належним повідомленням. Заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

У судове засідання призначене на 03.12.2021 року о 09 годині 00 хвилин позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не з`явився, однак отримав судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення направлене на адресу зазначену позивачем у позові як адресу для листування. Заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 та неодноразово раніше викладалась у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Крім того, суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, позицією викладеною Судом у рішеннях, ухвалених у справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2020 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним було об`єднано з первісним позовом в одне провадження і з того часу протягом 1 року 1 місяця позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 жодного разу не з`явився до суду, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та його долю або прийняти участь у судовому засіданні, з чого суд доходить висновку про те, що позивач втратив інтерес до свого позову і не бажає його підтримувати у суді.

За таких обставин, ураховуючи, що належним чином повідомлений позивач за зустрічним позовом повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов