Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/470/21
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом, позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 32861, що вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 002-28133-200813 від 20.08.2013 року в сумі 15927,47 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн., в рамках виконавчого провадження № 63456297 та заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксані Анатоліївні (юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Опіпної Раїси, 4А, оф. 35 А), на виконанні якої перебуває цей спірний виконавчий напис вчиняти будь-які дії примусового характеру на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 32861 від 08.09.2020 року, в тому числі в межах виконавчого провадження № 63456297 від 02.11.2020 року.

В обгрунтування зазначила наступне.

02 листопада 2020 року за заявою ТОВ «Фінансова компанія « Аланд» приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 63456297. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчиненого 08.09.2020, зареєстрований в реєстрі за № 32861 про стягнення з неї ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 002-28133-200813 від 20.08.2013 року в сумі 15927,47 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. винесено постанову (ВП № 63456297) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.11.2020 року та вчиняються виконавчі дії, спрямовані на позбавлення її заробітної плати та особистого майна на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Вона, ОСОБА_1 , вважає, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства, та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, про що нею подано відповідний позов до суду.

З огляду на викладене, вважає, що є необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити поновлення її порушених прав та інтересів.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково, з таких підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Відповідно до частин 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих до суду матеріалів убачається, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 32861, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 002-28133-200813 від 20.08.2013 року в сумі 15927,47 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн.

02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною на виконання виконавчого напису № 32861 від 08 вересня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63456297.

06 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною в рамках ВП № 63456297 було винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 не погоджуючись з виконавчим написом за № 32861 від 08 вересня 2020 року, вважаючи, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства, звернулася до суду з позовною заявою про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та не вчинення зазначених дій, завдасть заявнику ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Отже, враховуючи обставини справи, а також те, що на даний час заявником ОСОБА_1 оскаржується виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводиться стягнення грошових коштів, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення в частині забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 32861 підлягає задоволенню, оскільки не вжиття зазначених заходів, може в подальшому ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе.

У частині вимог ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксані Анатоліївні (юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Опіпної Раїси, 4А, оф. 35 А), на виконанні якої перебуває спірний виконавчий напис вчиняти будь-які дії примусового характеру на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 32861 від 08.09.2020 року, в тому числі в межах виконавчого провадження № 63456297 від 02.11.2020 року, то в цій частині вказана заява задоволенню не підлягає, так як вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 211/129/18-ц (провадження № 61-45969 св18).

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначений в заяві вид забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії відносно виконання виконавчого напису нотаріуса на думку судді не є ефективним способом забезпечення позову, оскільки саме заявлений попередньо вид забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса і є підставою для приватного виконавця припинити будь-які дії у виконавчому провадженні з виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Підстав для зустрічного забезпечення судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно, тобто без залучення державної виконавчої служби.

На підставі викладено та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 12, 18, 81, 149, 150, 153, 157, 258, 353, 354 ЦПК України, Конституцією України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом зупинення виконання ( стягнення ) на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 32861 про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» () заборгованості за кредитним договором № 002-28133-200813 від 20.08.2013 року в сумі 15927,47 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн., в рамках виконавчого провадження № 63456297.

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксані Анатоліївні (юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Опіпної Раїси, 4А, оф. 35 А), вчиняти будь-які дії примусового характеру на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 32861 від 08.09.2020 року, в тому числі в межах виконавчого провадження № 63456297 від 02.11.2020 року, - відмовити.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківській міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов