Номер провадження: 22-ц/813/6725/21
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлева Ольга Миколаївна) про повернення майна, набутого без достатньо правової підстави та скасування запису про право власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлева Ольга Миколаївна) про скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності, виділення частки нерухомості в натурі, припинення права спільної сумісної власності, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Калініченко Л.В. 21 січня 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлєва Ольга Миколаївна) про повернення майна, набутого без достатньо правової підстави та скасування запису про право власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлева Ольга Миколаївна) про скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності, виділення частки нерухомості в натурі, припинення права спільної сумісної власності.

21 січня 2021 року на електронну скриньку суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлевої Ольги Миколаївни, про скасування договору дарування, скасування запису про державну реєстрацію, визнання права власності, виділення частки в натурі зі спільної сумісної власності, припинення права спільної сумісної власності, від імені Фещука В.К .

У підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечувала проти прийняття вказаної заяви, з посиланням на те, що заява подана неналежною особою.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що така обставина, як ненадання представником позивача оригіналу довіреності від 08 листопада 2019 року, не могла бути вирішальною і достатньою для того, щоб ставити під сумнів повноваження адвоката (на час постановлення оскаржуваної ухвали) Фещука В.К. в даній справі, враховуючи, що останній неодноразово приймав участь у судових засіданнях та подавав клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Фещука В.К. , який діє від імені ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлева Ольга Миколаївна) про повернення майна, набутого без достатньо правової підстави та скасування запису про право власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлева Ольга Миколаївна) про скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності, виділення частки нерухомості в натурі, припинення права спільної сумісної власності.

21 січня 2021 року на електронну скриньку суду першої інстанції надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , подана від імені Фещука В.К .

У відповідності до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В свою чергу, позивач подала до суду уточнену позовну заява, тоді як діючим ЦПК не передбачено такого документу як уточнена позовна заява, а передбачено лише подання заяви про збільшення або зменшення позовних вимог.

Крім того, вимоги до позовної заяви передбачені ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч.7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Статтею 185 ЦПК України регламентовано, що заява повертається у випадках, коли зокрема заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з поданої до суду уточненої заяви, вона надійшла до суду на електронну скриньку суду від імені Фещука В.К. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , з електронної скриньки: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Судом вірно зазначено, що у відповідності до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 - 2 ст.6 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Накладання електронного цифрового підпису (підписування) - це операція, яка здійснюється відправником (підписувачем) документу із використанням його таємного ключа. При виконанні цієї операції на вхід відповідної програми подаються дані, які треба підписати, та таємний ключ підписувача. Програма створює із даних за допомогою таємного ключа унікальний блок даних фіксованого розміру (власне ЕЦП), який може бути справжнім тільки для цього таємного ключа та саме для цих вхідних даних. Тобто, ЕЦП - це своєрідний «цифровий відбиток таємного ключа і документа».

Як вірно вказано в оскаржуваному судовому рішенні, подане до суду електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містило електронного цифрового підпису, за наслідком чого суд був позбавлений перевірити особу відправника.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подана на електронну скриньку суду уточнена позовна заява від імені ОСОБА_1 за вх. №ЕП-562 від 21 січня 2021 року, є не підписаною та, відповідно, подана неналежною особою, за наслідком чого, у відповідності до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, вказана заява підлягає поверненню позивачеві.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі Фещука В.К. , який діє від імені ОСОБА_1 , про те, що така обставина, як ненадання представником позивача оригіналу довіреності від 08 листопада 2019 року, не могла бути вирішальною і достатньою для того, щоб ставити під сумнів повноваження адвоката Фещука В.К. в даній справі, враховуючи, що останній неодноразово приймав участь у судових засіданнях та подавав клопотання

Колегія суддів зауважує, що підставою повернення уточненої позовної заяви стало те, що вказаний процесуальний документ не був підписаний особою, яка його подала.

Так, електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису, у відповідності до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 - 2 ст. 6 зазначеного Закону).

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Позов, поданий в електронній формі через електронну пошту суду від Фещука В.К. , не відповідає вимогам ЦПК України стосовно письмової паперової форми позовної заяви.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2021 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе