У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Зеленцової Ольги Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «БУРАТ-АГРО» про визнання незаконним та скасування рішеннь державного реєстратора, -

Встановив:

29.01.2021 до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Зеленцової Ольги Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «БУРАТ-АГРО» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виключна підсудність встановлена ч.1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна.

Суд враховує, що поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно» (про скасування права власності на нерухоме майно тощо), а тому правило даної норми розповсюджується на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно.

У п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розглядуцивільних ікримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3 роз`яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно роз`ясень п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем заявлені вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права, яке внесене 28.07.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким було припинено інше речове право за № 26572862 та зареєстрованого 08.06.2018 року, а саме права оренди земельної ділянки, що розташована на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області площею 5,4396 га, кадастровий номер :00:014:0017, переданої на підставі договору оренди землі від 07.05.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , а також про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію іншого речового права, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 37679994 та зареєстрованого 28.07.2020 року, а саме права оренди земельної ділянки, що розташована на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області площею 5,4396 га, кадастровий номер :00:014:0017, переданої на підставі договору оренди землі від 01.01.2009, укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «БУРАТ-АГРО».

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу реєстраційних дій стосовно нерухомого майна, а саме скасування державної реєстрації речового права та скасування припинення іншого речового права - права оренди земельної ділянки, що розташована на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

Реєстраційні дії, які є предметом оскарження, вчинені стосовно нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 і рішення суду у справі безпосередньо буде впливати на права власника нерухомого майна ОСОБА_1 .

Спір виник з приводу нерухомого майна - земельної ділянки, що розташована на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, зокрема здійснення реєстраційних дій стосовно цього нерухомого майна, а тому у даному випадку діють положення процесуального закону про виключну підсудність.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Кобеляцькому районному суду Полтавської області та її необхідно надіслати за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області.

Керуючись ст.ст.30, 31,32, 187,258,260,353,354 ЦПК України, суддя -

Постановив:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Зеленцової Ольги Олександрівни, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «БУРАТ-АГРО» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, надіслати за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Полтавського апеляційного суду.

Суддя