_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5009/21
Київський районний суд м. Одеси у складі :
Головуючого судді - Куриленко О.М.,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
09 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: в інтересах малолітньої дитини позбавленої батьківського піклування, прийняти рішення про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягувати щомісячно, на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі по Ул від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення нею повноліття. Стягнути з відповідачів на користь держави всі судові збори та витрати пов`язані з розглядом даної справи.
Свої вимоги мотивує тим, що з 22 вересня 2020 року в їхньому закладі на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За весь час перебування малолітньої дитини в закладі її ніхто з родичів та близьких не відвідує, допомоги в вихованні та утриманні дитини не надає. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 01.11.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представники третіх осіб у судове засідання також не з`явились, повідомлялись належним чином, представник Служби у справах дітей Одеської міської ради через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
30.11.2021 року від представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справу у відсутності представника органу опіки та піклування.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.
В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження № 5566 від 21 жовтня 2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відомості про батьків дитини внесені до актового запису про народження відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України згідно з розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.09.2020 року № 401-01р.
Малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в КНП „Пологовий будинок № 5" Одеської міської ради та 21.07.2020 року була переведена до КНП „Міська дитяча лікарня № 2" Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, куди була доставлена каретою швидкої допомоги у супроводі молодшої сестри пологового будинку без матері.
Батьки дитини - гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 05.08.2020 року залишили новонароджену дитину у закладі охорони здоров`я, про що адміністрацією КНП „Міська дитяча лікарня № 2" Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради у присутності інспектора ЮП СП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та представника служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі 12.08.2020 року складено відповідний акт.
Відповідно до інформації Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09.09.2020 року, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даними реєстру територіальної громади міста Одеси зареєстрованими не значаться.
Систематично змінюють місце проживання. За наявними документами, серед з`ясованих адрес проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .
Відповідно до інформації, наданої Центром соціальних служб Одеської міської ради від 02.09.2020 року № 04/01-2654, провідним психологом ЦСС ОМР було проведено бесіду з гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході бесіди було з`ясовано, що гр. ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в Одеському протитуберкульозному диспансері та не має можливості відвідувати дитину. Вона виявила намір забрати дитину після закінчення терміну лікування. Гр. ОСОБА_3 також виявив намір забрати дитину додому після закінчення терміну лікування своєї дружини.
Батькам дитини провідним психологом ЦСС ОМР було запропоновано соціальні та психологічні послуги, від яких вони письмово відмовились.
Водночас, відповідно до інформації, наданої генеральним директором КНП „Одеський обласний центр соціально значущих хвороб" Одеської міської ради від 04.09.2020 року № 1947, гр. ОСОБА_2 перебувала на лікуванні з 14.08.2020 року, але 17.08.2020 року, не закінчивши лікування, самовільно покинула стаціонар та була виписана за порушення правил перебування у медичному закладі. Амбулаторно за медичною допомогою не зверталась, за місцем мешкання пацієнтка не перебуває.
За направленням Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 21.09.2020 року № 112/03, малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрапила до Комунального некомерційного підприємства „Міський спеціалізований Будинок дитини № 1" Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради.
Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 06.11.2020 року № 199, малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на первинний облік.
Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.04.2021 року № 222р, малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.04.2021 року № 259р, малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до державного дитячого закладу.
Відповідно до інформації, наданої адміністрацією Комунального некомерційного підприємства „Міський спеціалізований будинок дитини № 1" Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, за час перебування дитини у закладі, а саме: з 22.09.2020 року по теперішній час, її ніхто з родичів та близьких не відвідує, допомоги у вихованні та утримання дитини не надає (лист від 27.04.2021 року № 333).
Гр. ОСОБА_2 з 07.12.2020 року перебула на обліку у „Центрі пробації". Від отримання соціальних послуг згідно Державного стандарту письмово відмовилась (інформація ЦСС ОМР від 20.03.2021 року № 04/01-408).
Відповідно до листа відділу поліцейської діяльності № 1 Березівського районного відділу ГУНП в Одеській області від 17.05.2021 року № 62.1/2803, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягувалась до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 185 КК України (замах на крадіжку) та частиною третьою статті 357 КК України (крадіжка). Гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358, статтею 70 КК України (підроблення документів).
Відповідно до характеристики виконкому Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області від 06.05.2021 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала на території селищної ради з часу народження. За час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, характер інколи буває неврівноважений. Має двох синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відношенні яких позбавлена батьківських прав. Дітей виховує батько - гр. ОСОБА_6 . Крім того, має малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у відношенні якої також позбавлена батьківських прав (рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 04.10.2019, справа № 508/346/19). Юлію виховує бабуся. Проживаючи на території селищної ради, гр. ОСОБА_2 вела аморальний спосіб життя. З 18.12.2019 року на території селищної ради вона не зареєстрована та не проживає.
Гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також є матір`ю малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який перебуває в КУ „Центр соціально-психологічної реабілітації Одеської міської ради Одеської області". Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 10.11.2018 № 251 дитину поставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Цивільна справа про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відношенні малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебуває у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси (справа № 523/9625/20).
Враховуючи те, що батьки дитини - гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не забрали дитину з закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, не вжили жодних заходів для повернення малолітньої в сім`ю на виховання, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так І в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батьків дитини та свідоме нехтування дими своїх батьківських обов`язків.
Питання доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відношенні малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалось службою у справах дітей Одеської міської ради та відповідно до проекту висновку від 20.07.2021 року № 05/8941, служба у справах дітей Одеської міської ради вважає його доцільним.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
В матеріалах справи міститься також висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1681/01-11 від 11.08.2021року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відношені малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні судом встановлено, що батьки дитини самоусунулися від виховання та утримання своєї дитини, не надають жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавляться її життям та розвитком, не піклуються про фізичний, духовий і моральний розвиток.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено той факт, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав.
Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини.
Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно.
Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації.
Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При ухваленні рішення по справі суд керується Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» яким встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти у розмірі по ј усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та малолітньої дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання
Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 1 816,00 гривень покласти на відповідачів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.
На підставі викладеного ,ст.ст. 164, 165, 166, СК України та керуючись ст.ст. 263-265,285 ЦПК України , суд, -
Позовну заяву Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на користь Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі по 1/4 частини всіх доходів з кожного, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви та до досягнення повноліття дитиною.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 816,00 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.