Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 286/2227/21
Провадження № 2/279/1863/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження цивільну справу №286/2227/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання його недійсним у зв`язку з його фіктивністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 17.10.2019 року в Житомирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (актовий запис 2128), зареєстровано шлюб між нею та відповідачем громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний шлюб був укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, за який ОСОБА_2 їй виплатив грошову винагороду у сумі 5000 гривень.

Реєстрація шлюбу ОСОБА_2 була необхідна для отримання дозволу на проживання в Україні, а саме посвідки на тимчасове проживання в Україні, з метою оформлення якої, ОСОБА_2 у жовтні 2019 року просив разом з ним відвідати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, де вона мала бути присутня в якості його «дружини». Під час оформлення документів в міграційній службі ОСОБА_2 місцем свого проживання вказав будинок АДРЕСА_1 .

В подальшому, восени 2020 року ОСОБА_2 попросив її разом з ним відвідати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, де вона мала бути присутня в якості його «дружини» та заплатив їй за це грошову винагороду у сумі 7000 гривень.

Після цього, вказаний іноземець зник, і вона його ніколи не бачила. Місце його проживання та роботи їй не відомі, номери його мобільних телефонів вона не знає. Спільний побут не вели, сім`єю не проживали. Свої дії, пов`язані з реєстрацією фіктивного шлюбу, пояснює скрутним фінансовим становищем та потребою у коштах, які їй були виплачені за вказані дії.

За таких обставин, вважає, що зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_2 є фіктивним, оскільки був укладений без намірів створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, і суперечить її інтересам. Зважаючи на це, вона змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу і визнання його недійсним у зв`язку з його фіктивністю, оскільки він був укладений без намірів створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя.

Спільних дітей вони не мають.

Просить шлюб між громадянином Узбекистану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 17.10.2019 року в Житомирському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис 2128 розірвати. Також просить визнати шлюб між нею та громадянином Узбекистану ОСОБА_2 недійсним у зв`язку з його фіктивністю, оскільки він був укладений без намірів створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя.

01.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за останнім відомим місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи до суду не надійшли.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.10.2019 року, який був зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2128. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. 3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Щодо вимоги про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з його фіктивністю слід зазначити, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Обов`язковою умовою реєстрації шлюбу є вільно і незалежно висловлене взаємне волевиявлення осіб, що одружуються, яке підтверджує їх намір створити сім`ю на підставі укладення шлюбу. Недотримання цієї умови тягне недійсність шлюбу.

Недійсність шлюбу це правова санкція, яка застосовується до подружжя внаслідок порушення ними встановлених законом умов укладення шлюбу і яка передбачає втрату таким шлюбом правової сили.

Відповідно до ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Для визнання в таких випадках шлюбу недійсним необхідно подати відповідні докази, а саме документальне підтвердження постійного роздільного проживання, пояснення свідків, довідки медично-лікувальних установ про стан психічного здоров`я одного з подружжя, висновки експертів тощо.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007року, за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (стаття 40 СК України). Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним.

Доводи позивача про те, що метою укладення шлюбу було отримання певних майнових благ, не дають підстав для визнання шлюбу недійсним з підстав фіктивності, про що зазначив Верховний суд у справах № 750/6471/15-ц, № 591/1860/16-ц.

У справі № 285/720/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що окреме проживання подружжя та не проведення святкової церемонії укладання шлюбу, а також наявність будь-яких фінансових зобов`язань сторін самі по собі не можуть бути підставою для визнання шлюбу недійсним (фіктивним).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Враховуючи, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин реєстрації шлюбу без реального наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, тому вимога про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з його фіктивністю задоволенню не підлягає.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 141-142, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 21,24, 27, 38, 40, 42, 43, 104, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Овруч, Житомирської області, громадянкою України та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Хіва Хорезмської області, громадянином республіки Узбекистан, укладений ними 17.10.2019 року, який був зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2128.

Оскільки позивач, тобто ОСОБА_1 , під час державної реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, тому суд не може зазначити про вибір прізвища вказаною особою при розірванні шлюбу.

В задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його недійсним у зв`язку з його фіктивністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 16.03.2018 року органом 1827, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , паспортні дані та дані РНОКПП в справі відсутні.

Суддя: О.М.Шульга