РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивачки - ОСОБА_1 відповідача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 12.06.2020 року між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб Рівненським міським судом Рівненської області.

Від шлюбу у них народилася донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їхнє шлюбне життя не склалось, і вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає разом з нею. Усі обов`язки щодо утримання та виховання доньки вона несе самостійно. Відповідач же ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримання дитини. Так, 2019 року нею було витрачено на дитину 13900 грн. 00 коп., які складались з оплати технічне моделювання, репетитор по англійській мові, бальні танці, зошити по програмі інтелект, витрат на придбання медикаментів для дочки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище Відповідача дозволяє утримувати свою неповнолітню доньку. Наскільки їй відомо Відповідач має основне місце роботи в Управлінні забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, займає посаду головного спеціаліста юридичного відділу має гарний дохід, зароблені кошти витрачає на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Інших дітей у Відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кошти на утримання (аліменти) доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в сумі по 2000,00 грн. але не менше як 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала у межах доводів позовної заяви, просила позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Підтримав поданий до суду відзив згідно якого не заперечив проти стягнення з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1300,00 грн., в задовленні решти вимог просив відмовити. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що між ним та Позивачем 08 червня 2012 року було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 07.08.2020 року. На даний час їхня спільна донька ОСОБА_4 проживає з її матір`ю - ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Від сплати аліментів він ніяким чином не відмовляється, але вважає, що дана сума коштів має бути обґрунтованою та такою, що буде сприяти нормальному та гармонійному розвитку їхньої спільної доньки виходячи з наступного. Так, між ним та Позивачем не було досягнуто згоди про добровільну сплату аліментів, оскільки Позивач наполягала на сплаті аліментів у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. З такими вимогами він не погодився, оскільки прекрасно розумів, що дана сума коштів для нього є фінансово непосильною, Позивачу про це було прекрасно відомо, тому Позивач усілякими методами стала чинити перешкоди у його відвідуванні та побаченні з донькою. Відтак, виходячи зі свого матеріального стану забезпечує доньку усім необхідним, що потрібно для її розвитку та повсякденного життя. У період з 2018 р. по 2020 р. ним було придбано для дочки необхідні речі, канцелярські приладдя до школи , тощо. Зазначив, що частково ніс витрати на оплату репетиторів, протягом часу з 2018 по 2019 роки, безпосередньо приймав активну участь у позашкільному житті дочки, був присутнім на всіх виступах, оплачував вхідні квитки, а також здійснював щомісячну оплату за заняття спортивно - бальними танцями. Вказав, що від дня коли він переїхав від Позивача ним постійно здійснюється забезпечення засобами харчування як Позивача так і доньки. Також Позивач не надає жодної квитанції, розрахункового документу, який би свідчив про те, що грошові кошти дійсно витрачаються на дитину. Він також впевнений, що більшу частину коштів Позивач витрачає на себе. Як йому відомо Позивач обіймає дві посади в КП "Рівненська обласна дитяча лікарня", де працює лікарем УЗД апарату та лікарем-педіатром. Крім того, Позивач офіційно працевлаштована в Центрі дитячого здоров`я Бейбідок м. Рівного на посаді лікаря - педіатра. Позивач є працездатною особою, не має групи інвалідності, не має іншої сім`ї та дітей крім їхньої доньки, не має на утриманні будь-кого із членів своєї родини, є єдиною донькою, всіляко підтримується в фінансовій частині батьками. Твердження Позивача про те, що він має місце роботи в Управлінні забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та обіймає посаду головного спеціаліста юридичного відділу не відповідає дійсності. Так дійсно, до 27 липня 2018 року він обіймав посаду головного спеціаліста юридичного відділу Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради. На даний час, він є адвокатом та на контрактній основі виконує доручення з надання безоплатної вторинної правової допомоги Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області. Його дохід з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 року складав 23 539,78 грн. Просить врахувати те, що Позивачем не обґрунтовані підстави та не надано доказів на підставі яких на думку Позивача необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Виходячи з положення ст. 182 СК України розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, але не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, сума в розмірі 1300 грн. буде достатньою для створення Позивачем умов щодо гармонійного розвитку донечки. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов. Також долучила копії письмових документів, на які посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.11.2020р. у справі відкрите спрощене позовне провадження. призначений судовий розгляд з викликом сторін. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 12.06.2020 року. Від шлюбу мають малолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису № 37 від 24.01.2013р., зареєстрованого відділом ДРАЦС Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня 2020 - 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2020 - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років починаючи з січня 2021р. - 1921 грн., з липня - 2013 грн., з грудня 2100 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2021р. - 2395 грн., з липня - 2510 грн., з грудня 2618 грн. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових . Згідно ч.1 ст. 141 СК України, мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За ч.2 , розірвання шлюбу між батьками , проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Як вбачається з долучених позивачкою довідок, вбачається, що вона офіційно працює в Центрі дитячого здоров`я Бейбідок м. Рівного, нарахований дохід за період з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 р. склав 3923,64 грн.; та в КП Рівненська обласна дитяча лікарня, загальна сума доходу за період з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 р. становила 77159,05 грн. Встановлено, що ОСОБА_2 є адвокатом та на контрактній основі виконує доручення з надання безоплатної вторинної правової допомоги Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області. Його дохід з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 року становив 23 539,78 грн. згідно довідки № 4 від 30.11.2020 р. Згідно листа 01-371 від 01.12.2020 р. вбачається,що за період з 01.01.2020 по 30.11.2020 року, відповідно укладеного контракту про послуги з надання безоплатної вторинної правової допомоги з адвокатом Єрьомкіним Ігорем Володимировичем , який здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро «ЄРЬОМКІНІ КО» , перераховано кошти в сумі 10 030,58 грн. Відповідно до ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом не встановлено, а стороною позивачки не надано суду достовірних доказів щодо щомісячного доходу відповідача на підтвердження його спроможності щодо сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі 2000,00 грн., щомісячно, та який відсоток ця сума становить від його доходу. Також судом не встановлено доказів того, що відповідач щомісячно у добровільному порядку сплачує позивачці аліменти на утримання дитини. Враховуючи встановлені по справі обставини, рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, та з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини за рішенням суду у твердій грошовій сумі, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 29.10.2020 р. до повноліття дитини . При цьому суд вважає, що визначена сума аліментів не є надмірною, враховуючи пояснення відповідача щодо придбання ним для дитини речей вартість яких перевищує його дохід, виходячи з наданих суду довідок про його доходи. Відповідач є працездатним, інших утриманців немає, отримує дохід від адвокатської діяльності, заінтересований у належному утриманні дитини та її гармонійному розвитку. Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 29.10.2020 р. по 29.11.2020 р. - допустити до негайного виконання. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інших, крім дочки ОСОБА_5 , утриманців, тощо), судом не встановлена. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 840,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 7,141, 180,181, 182, 184, 191 СК України, ст.430 ЦПК, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, вирішив: Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Томск, Російська Федерація, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 29.10.2020 р. до повноліття дитини . Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 29.10.2020 р. по 29.11.2020 р. - допустити до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено 29.01.2021року.

Суддя: О.В.Панас