ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9359/21 Справа № 176/628/21 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 12 серпня 1996 року працював на шахті «Інгульська» ДП «СхідГЗК» на посаді підземного електрогазозварника 5 розряду; з 15 липня 1998 року був переведений підземним учнем гірника очисного забою; з 04 березня 1999 року позивача переведено на посаду підземного гірника очисного забою по 6 розряду; з 01 лютого 2007 року був переведений підземним гірником очисного забою по сьомому розряду з повним робочим днем у підземних умовах.

З 17 серпня 2020 року позивача було звільнено з роботи.

П.7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 06.11.2020 року, затвердженого начальником управляння Держпраці у Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації; виражений периферичний ангіодистонічний синдром з частками акроангіосйазмами та вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з полірадикулойнейропатією на шийному (С5, С6, С7) та попереково-крижовому (L5, S1) рівнях, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійкий больовий синдром, двобічний плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, деформуючим артрозом дрібним суглобів кистей; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (Пиловий бронхіт першого-другого ступеня, емфізема легень першої-другої ступені). ЛН першого-другого ступеня; - нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

П.17 акту встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК». Недосконалість технологічного обладнання, механізмів, інструментів: колонка перфоратор ПТ-4, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, станок НКР 100М, що призводить до перевищення ГДК загальної технологічної вібрації, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`зків.

Згідно з п.18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: робота позивача протягом 23 роки 11 місяців 15 днів в умовах шкідливої дії: рівня вібрації загальна технологічна - до 109 дБ ( при нормі 92 дБ), локальна - до 117 дБ ( при нормі 112 дБ); запиленості повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двооксиду кремнію: до 2,5 мн/м3 ( при нормі 2,0 мг/м3); рівень виробничого шуму до 107 дБА ( при нормі 80 дБА); відносна вологість - 96 % (при нормі 60-95%); за показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та, нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу.

Згідно довідки МСЕК від 25.11.2020 позивачу безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% у зв`язку з професійним захворюванням, зазначено про потребу амбулаторного лікування, лікування в стаціонарі та санаторного лікування та встановлено третю групу інвалідності.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності у відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я. Позивач, при визначені розміру моральної шкоди виходить з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2021 року та оцінює моральну шкоду в 60 місячних розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 60*6000 грн (місячний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2021 року встановлений ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік») = 360000 (триста шістдесят тисяч) грн. Просив стягнути з ДП "СхідГЗК" на його користь 360000 (триста шістдесят тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 216000 (двісті шістнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ДП «Східний гірничо збагачувальний комбінат» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , останній дійсно працював на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК»: з 12 серпня 1996 року на посаді підземного електрогазозварника 5 розряду; з 15 липня 1998 року був переведений підземним учнем гірника очисного забою; з 04 березня 1999 року позивача переведено на посаду підземного гірника очисного забою по 6 розряду; з 01 лютого 2007 року був переведений підземним гірником очисного забою по сьомому розряду з повним робочим днем у підземних умовах. З 17 серпня 2020 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, відповідно до Наказу №261 о/с від 17.08.2020 (а.с.9-10).

Актом Форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.11.2020 року було встановлено, що професійне захворювання позивача ОСОБА_1 виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», недосконалість технологічного обладнання, механізмів, інструментів: колонка перфоратор ПТ-4, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, станок НКР 100М, що призводить до перевищення ГДК загальної технологічної вібрації, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`язків.

Відповідно до п.18 акту Форми П-4, причинами виникнення професійного захворювання позивача є: рівень вібрації технологічна до 109 дБ при нормі 92 дБ, локальна до 117 дБ при нормі 112 дБ; запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: до 2,5 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; рівень виробничого шуму до 107 дБА при нормі 80 дБА; температура повітря робочої зони + 15,5° С при нормі + 17...+ 26 °С; відносна вологість до 96 % при нормі 60-95 %; за показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу (а.с.11-13).

Відповідно до Довідки Серії 12ААА №085896 Кропивницького обласного МСЕК №1 від 25.11.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності із втратою 60% працездатності з 20.11.2020 за професійним захворюванням. Довідкою до акта МСЕК Серії 12ААБ №568893 від 25.11.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням безтерміново (а.с.15).

З Медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання №1750 від 27.10.2020 вбачається, що у ОСОБА_1 встановлено професійний характер захворювання (а.с.16-17).

Відповідно до виписки-епікризу №3658/827 із медичної картки стаціонарного хворого ДУ «Український НДІ промислової медицини», під час перебування у стаціонарі з 13.10.2020 по 28.10.2020 ОСОБА_1 було встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації: виражений периферичний ангіодистонічний синдром з частками акроангіосйазмами та вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з полірадикулойнейропатією на шийному (С5, С6, С7) та попереково-крижовому (L5, S1) рівнях, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з пері артрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, деформуючим артрозом дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання професійні (а.с.18-19).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ушкодження здоров`я позивачем і отримання ним професійного захворювання та інвалідності відбулося при виконанні ним трудових обов`язків у шкідливих умовах, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, тому суд вважав необхідним визначити моральну шкоду у розмірі

216 000 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з визначеним розміром стягнутої моральної шкоди.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , з 12 серпня 1996 року по 17 серпня 2020 року, дійсно працював на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК».

Відповідно до Довідки Серії 12ААА №085896 Кропивницького обласного МСЕК №1 від 25.11.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності із втратою 60% працездатності з 20.11.2020 за професійним захворюванням. Довідкою до акта МСЕК Серії 12ААБ №568893 від 25.11.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням безтерміново (а.с.15).

Виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з шкідливими та небезпечними умовами праці, недосконалість роботи технологічного обладнання, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`язків на шахті, позивач отримав професійні захворювання.

Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача є необґрунтований та завищений та такий, що визначений без повного урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, виникнення професійного захворювання, тривалості праці в умовах шкідливих факторів на підприємстві відповідача, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 216 000 грн до 60 000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

На підставі ст.141 ЦПК України, апелянту слід компенсувати за рахунок держави судовий збір у розмірі 900 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року змінити в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , зменшивши її з 216 000 грн до 60 000 грн.

Державному підприємству «Східний гірничо збагачувальний комбінат» компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 900 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: