ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/11307/20

Номер провадження: 22-ц/819/1868/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Приходько Л.А
суддів:Базіль Л.В.,
секретар Майданіка В.В., Дундич А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Суворовський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса),

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року у складі головуючого судді Єпішина Ю.М.,

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Суворовського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у квітні 2006 року позивач звернулась до АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», з метою отримання споживчого кредиту. 28 квітня 2006 року між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір №Ф060381П відповідно до умов якого позивач отримала грошові кошти у сумі 19800,00 доларів США зі сплатою 12% річних за користування кредитом. Цього ж дня був укладений іпотечний договір № 02-23-Ф060381П-831, за умовами якого в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної приватної власності позивачу та її дочці, ОСОБА_2 . Станом на 05.08.2008 року заборгованість за кредитним договором була відсутня, про що видано довідку № 12.1-12/67-1366 від 05.08.2008 року.

20 жовтня 2008 року АКБСР «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки за кредитним договором № Ф060381П з 12% до 15% річних, внаслідок чого за розрахунком АКБСР «Укрсоцбанк», виникла заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту, яка станом на 24 листопада 2008 року становила 281,89 доларів США. У зв`язку із чим, 24 листопада 2008 року АКБСР «Укрсоцбанк» на адресу позивача та ОСОБА_2 направлено лист з вимогою про сплату суму кредиту у повному обсязі.

Внаслідок підвищення в односторонньому порядку процентів за користування кредитом Банк не обґрунтовано нарахував борг у розмірі 281,89 доларів США та штучно збільшив розмір кредитної заборгованості, приєднавши до неї розмір тіла кредиту, яку позивач мала сплачувати протягом строку дії кредитного договору до 27 квітня 2016 року. В результаті чого належне позивачу рухоме майно було описане та вилучене державними виконавцями, а квартира, предмет іпотеки, була продана на прилюдних торгах.

Крім того, на теперішній час АТ «Альфа Банк» безпідставно намагається стягнути з неї неіснуючу заборгованість, отримує виконавчі написи нотаріусів, звертається з необґрунтованими позовами до суду .

Вказаними незаконними діями АКБСР «Укрсоцбанк», та його правонаступника АТ «Альфа Банк» їй заподіяно моральну, яка полягає у моральних стражданнях викликаних тривалим хвилюванням щодо можливої втрати квартири, яка є предметом іпотеки, необхідністю позичати гроші для дострокового погашення кредиту, у вимушеній у зміні звичного укладу життя, адже позивач змушена була витрачати весь свій час на постійні звернення з заявами та скаргами до державних органів, відстоювати своє право на майно в судах, що позбавило її можливості жити звичним життям та займатися підприємницькою діяльністю. Крім того незаконні дії Банку негативно відобразились на її діловій репутації, як приватного підприємця.

28 січня 2009 року виконавчим написом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. №453 було звернено стягнення на належну їй та ОСОБА_2 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за рахунок реалізації якої пропонувалось задовольнити вимоги АКБСР «Укрсоцбанк» у сумі 102298,84 грн. Вказаний виконавчий напис мав бути пред`явлений до виконання не пізніше 29 січня 2009 року.

Однак, всупереч вимог законодавства, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, 28 вересня 2011 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсон була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 28942583 з примусового виконання виконавчого напису.

А постанова державного виконавця про арешт майна від 23 червня 2010 року винесена до відкриття виконавчого провадження № 28942583 з примусового виконання виконавчого напису.

16 лютого 2012 року в межах виконавчого провадження №28942583, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні складені акти державного виконавця про роз`яснення понятим їх прав та обов`язків опису, а також опису та арешту майна, в яких стягувачем зазначений ОСОБА_3 , який жодного відношення не має до вказаного виконавчого провадження. Крім того, частина рухомого майна передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 . На теперішній час майно їй не повернуто, його реалізація також не відбувалась.

Під час проведення вказаних виконавчих дій державний виконавець поводив себе грубо, влаштував сварку, розламав мобільний телефон ОСОБА_2 , яка проводила відеозапис, що змусило її хвилюватися. Оскільки вилучення майна відбувалося прилюдно у неї порушилися стосунки з оточуючими людьми, що призвело також до моральних страждань, які спричинили негативні зміни в її житті.

Виконавче провадження №28942583 було включено до зведеного виконавчого провадження № 34249971, в межах якого 05 лютого 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні проводились виконавчі дії, за наслідками яких був складений акт опису й арешту майна, стягувачем в якому був зазначений ОСОБА_5 , проте жодних стягнень з неї на користь ОСОБА_5 не здійснювалось.

При здійснені виконавчих дій державний виконавець поводив себе дуже зверхньо та зухвало, погрожував штрафами та в`язницею. Внаслідок таких дій та поведінки державного виконавця у неї погіршилося самопочуття. Лікар швидкої допомоги діагностував у неї гіпертонічний криз, невроз, що стали наслідками стресу.

17 липня 2013 року ОСОБА_2 на рахунок ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні внесені в рахунок погашення суми боргу в «Укрсоцбанк» за виконавчим написом нотаріуса № 453 грошові кошти в розмірі 102298,84 грн.

Незважаючи на погашення боргу в повному обсязі, 19 липня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації належної позивачу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та реалізації 1/2 частини цієї ж квартири належної ОСОБА_2 .

Отримані від реалізації іпотечного майна кошти розподілені між стягувачами без урахування черговості та пропорційності

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року, у зв`язку з порушенням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», що призвело до порушення прав боржника, як власника майна, вказані прилюдні торги були визнані недійсними та скасовані протоколи проведення прилюдних торгів №22-0242/13 та №22-0243/13 від 19 липня 2013 року.

Після проведення торгів на рахунку ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні по зведеному виконавчому провадженню №34249971 знаходились надлишкові грошові кошти у сумі 14270,58 грн. та внесені позивачем в рахунок погашення боргу у розмірі 9700,00 грн., які не були перераховані державним виконавцем на погашення боргу. Натомість державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсон була винесена постанова від 09 вересня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 48641235, яка рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року була визнана незаконною та скасована.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2016 року визнані неправомірними дії державного виконавця Суворовського РУЮ у м. Херсоні щодо винесення постанов від 01 січня 2016 року про стягнення виконавчого збору та витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також постанов від 20 січня 2016 року про відкриття на їх підставі виконавчих проваджень № 49894305, № 49894312. Вказані постанови визнані неправомірними та скасовані.

Неправомірними діями державних виконавців Суворовського РУЮ у м. Херсоні, правонаступником якого є Суворовський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), які мали тривалий характер, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у переживаннях з емоційним та нервовим напруженням, що призвело до нервових зривів, психологічних незручностей, тимчасової відірваності від активного соціального життя, порушення сну, тощо.

Ураховуючи викладене, просила суд стягнути з АТ «Альфа-банк» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 250 000,00грн. та з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з відповідного рахунку, відкритого у Державній казначейській службі України, в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями державних виконавців Суворовського РУЮ у м. Херсон 250 000,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади на користь позивача 15 000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої рішенням Суворовського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса).

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що між позивачем та Банком існували договірні правовідносини, внаслідок укладення кредитного договору № Ф0600381П, яким не передбачена компенсація моральної шкоди, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями державних виконавців, суд першої інстанції керувався тим, що неправомірність рішень державних виконавців встановлена рішеннями суду, які набрали законної сили та є чинними на теперішній час. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував характер та тривалість моральних страждань позивача, а також засади розумності, виваженості та справедливості.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2021 року вирішено питання про розподіл судових витрат та повернення надмірно сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на допущення судом порушень норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на допущення судом порушень норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 та Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) представник АТ «Альфа Банк» - адвокат Шевцов О.С., посилаючись на необґрунтованість апеляційних скарг просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) позивач ОСОБА_1 посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просила скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористався.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі, просила оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), просила залишити її без задоволення.

Представник Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Плевако І.І. апеляційну скаргу апеляційну скаргу Відділу підтримала за обставинами викладеними у скарзі, зазначивши, що просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди заподіяної державними виконавцями, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як необґрунтовану просила залишити без задоволення.

Під час розгляду справи представник АТ «Альфа Банк» - адвокат Шевцов О.С., просив апеляційні скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Ф060381П, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 19800,00 доларів США, зі сплатою 12% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 27 квітня 2016 року.

В той же день, 28 квітня 2006 року, між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №02-23-Ф060381П-831, за умовами якого останні передали банку в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Листом № 12-10/151 від 10 жовтня 2008 року Банк повідомив ОСОБА_1 про підвищення розміру процентної ставки за вказаним вище кредитним договором з 20 жовтня 2008 року.

24 листопада 2008 року Банк направив лист-вимогу № 02-06/96-308 на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення протягом п`яти днів з моменту отримання претензії у добровільному порядку боргу в сумі 100 798.84грн., з яких 15367,17доларів США, що еквівалентно 94841.56грн. сума боргу за договором, 281.89 доларів США, що еквівалентно 1739.74грн. борг по відсоткам та 4217.54грн. штрафні санкції. Одночасно зазначивши, що в разі несплати боргу Банк може вжити заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

27 листопада 2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено повідомлення про звернення до неї АКБСР «Укрсоцбанк» з питання вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на належне їм нерухоме майно, предмет іпотеки, на підставі Іпотечного договору №02-23-Ф060381П-831 від 28 квітня 2006 року. Запропоновано протягом 30 днів з моменту отримання цього листа надати нотаріусу відомості про погашення боргу. Та роз`яснено, що у разі невиконання ними зобов`язань за Договором кредиту №Ф060381П від 28 квітня 2006 року, на вимогу Банку нею буде вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належне їм нерухоме майно та задоволення вимог Банку по кредитному договору в сумі 100 798.84грн, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1500.00грн.

28 січня 2009 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., вчинено виконавчий напис, реєстраційний № 453, яким запропоновано звернути стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , на підставі іпотечного договору №02-23-Ф060381П-831 від 28 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Л. за реєстраційним №3538. Також запропоновано за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири, задовольнити вимоги АКБСР «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 102298,84грн.

19 липня 2013 року предмет іпотеки був реалізований на прилюдних торгах. Однак рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року, прилюдні торги визнані недійсними, а протоколи проведення прилюдних торгів № 0242/13 та № 22-0243/13 від 19 липня 2013 року скасовані, з підстав порушення державним виконавцем порядку підготовки до торгів та передання на реалізацію квартири, порядку проведення торгів.

В травні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ф060381П від 28 квітня 2006 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, у задоволені позовних вимог банку відмовлено.

28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Договором про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 879/000154 від 23 листопада 2006 року на користь АТ «Укрсоцбанк». Сума заборгованості, яка підлягає стягненню, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису становить 32 838.13грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи або юридичної особи.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 обґрунтовує завдану їх з боку АКБСР «Укрсоцбанк» та його правонаступника АТ «Альфа-Банк» моральну шкоду одностороннім підвищенням Банком відсотків за користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом і як наслідок вимоги банку про дострокове погашення кредиту, а також зверненням АТ «Альфа-Банк» у травні 2017 року з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ф060381П від 28 квітня 2006 року, та у вересні 2018 року до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з неї грошових коштів за договором про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки № 0879/000154 від 23 листопада 2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи між Банком та позивачем був укладений договір кредиту, умовами якого визначені розмір та валюта кредиту, розмір процентів за користування кредитом, порядок та строки його повернення, та наслідки не виконання чи неналежного виконання позичальником умов договору, у тому числі щодо несвоєчасного повернення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитом між Банком та позивачем і її дочкою, ОСОБА_2 , укладений іпотечний договір.

В жовтні 2008 року Банк, діючи на підставі умов кредитного договору, а також вимог частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» повідомив про підвищення процентної ставки за договором, та роз`яснив можливість дострокового погашення договору зі сплатою нарахованих процентів, або продовження користування кредитом за підвищеною процентною ставкою.

У зв`язку з виниклою заборгованістю внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань, Банк, відповідно до умов Договору Кредиту звернувся з вимогою до позивачки про дострокове повернення кредиту в повному обсязі і пізніше до нотаріуса з питання вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно, предмет іпотеки, на підставі Іпотечного договору №02-23-Ф060381П-831 від 28 квітня 2006 року.

Умови кредитного договору, зокрема щодо валюти кредитування, права банка змінювати процентну ставку, а також вказані вище дії банку ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оспорювалися. Їх незаконність позивачем під час розгляду справи не доведена. Зазначення у договорі про можливість зміни відсоткової ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках передбачено частиною 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на час виникнення спірних відносин.

Факт наявності заборгованості за кредитним договором на час звернення банку до нотаріуса з питання вчинення виконавчого напису ОСОБА_1 не заперечується.

Право кредитора вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, у разі прострочення повернення чергової частини передбачено частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачено статтею 33 Закону України «Про іпотеку».

Звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису на підставі Іпотечного договору, укладеного між сторонами, про звернення стягнення на належне позивачу нерухоме майно з метою задоволення вимог банку по кредитному договору, Банк використав своє право на захист свого майнового права.

Вказані дій Банку вчиненні відповідно до умов договору, та не суперечили вимогам чинного на той час законодавства, що регулювало спірні відносини.

Оскільки позивачем, а ні в суді першої інстанції, а ні в апеляційному суді не доведено у встановленому законом порядку незаконність положень Договору кредиту, укладеного між нею та Банком, а також незаконність дій Банку, спрямованих на повернення кредиту, підстави для відшкодування шкоди, у тому числі моральної, відсутні.

Посилання позивача на заподіяння їй моральної шкоди зверненням АТ «Альфа-Банк» з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ф060381П від 28 квітня 2006 року та до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з неї грошових коштів за договором про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки № 0879/000154 від 23 листопада 2006 року не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки в даних випадках Банк також звертався, в обраний ним спосіб, передбачений законом, за захистом, як він вважав, порушених прав.

Відмова у задоволені позовних вимог Банка, а також визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису не свідчать про незаконність дій Банку, а тому не є передбаченими законом підставами для відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог в цій частині помилково послався на правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року відступила від висновку викладеного у вказані постанові щодо застосування статей 4 та 23 Закону про захист прав споживачів, зазначивши, що статті 4 та 23 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Разом з тим враховуючи, що вказане посилання суду не призвело до неправильного вирішення спору, підстави для скасування чи зміни рішення суду в цій частині відсутні.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями державних виконавців ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсон.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні перебувало виконавче провадження № 12265727 з примусового виконання виконавчого напису №453, виданого 28 січня 2009 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. про звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

В межах вказаного виконавчого провадження 23 червня 2010 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладений арешт на вказану квартиру.

04 травня 2011 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні винесена постанова про передачу виконавчого провадження № 12265727 для подальшого виконання до Відділу примусового виконання рішень Херсонської області. Згідно відмітки у виконавчому документі виконавче провадження 19 вересня 2011 року було завершене з підстав пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» та передано для подальшого виконання до ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні

28 вересня 2011 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, у зв`язку з повторною подачею виконавчого документа до виконання, відкрито виконавче провадження № 28942583 з примусового виконання виконавчого напису №453 від 28 вересня 2011 року

16 лютого 2012 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, при примусовому виконанні виконавчого напису №453 від 28 вересня 2011 року здійснено опис та арешт квартири АДРЕСА_1 , яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

В той же день державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб, здійснено опис та арешт рухомого майна на загальну суму 7200.00грн., яке передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

Також в той же день державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , на користь юридичних осіб здійснено опис та арешт рухомого майна на загальну суму 1200.00грн., які передані на відповідальне зберігання представнику «Укрспецторг» Михайлову А.В.

19 липня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 , та з реалізації 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_3 , належній ОСОБА_6 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року прилюдні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільній сумісній власності, що проведені 19 липня 2013 року визнано недійсними. Протоколи проведення прилюдних торгів № 0242/13 та № 22-0243/13 від 19 липня 2013 року скасовані.

Ухвалюючи вказане рішення суд встановив, що державним виконавцем був порушений порядок підготовки до торгів та передання на реалізацію квартири, порядок проведення торгів, що призвело до порушення прав боржників. Так, незважаючи на те, що за два дня до проведення торгів ОСОБА_2 , була сплачена заборгованість за виконавчим написом, про що зазначено у призначені платежу в квитанції про сплату, про що достовірно було відомо державному виконавцю, останнім в порушення вимог статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» не була припинена реалізація предмету іпотеки.

06 серпня 2013 року ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні переведено на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк» по 51149.42грн стягнення згідно в/п НОМЕР_2 з ОСОБА_1 та згідно в/п № НОМЕР_1 з ОСОБА_7

20 червня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №453 закінчено, з підстав визначених п.8 ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

09 вересня 2015 року постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження № 48641235 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 11429.01грн. В той же день державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено про заборону його відчуження

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року у справі 668/13954/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, яка є чинною на час розгляду справи, визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 09 вересня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 48641235, як така, що прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 серпня 2016 року у справі № 668/3391/16-а за позовом ОСОБА_6 до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, яке набрало законної сили, визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні щодо винесення постанов від 04 січня 2016 року про стягнення виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також постанов від 20 січня 2016 року про відкриття на їх підставі виконавчих проваджень №№ 49894305, 49894312; визнано неправомірною та скасовано постанову ВП № 48641235 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 04 січня 2016 року по стягнення на користь держави виконавчого збору в розмірі 1142,90 грн.; визнано неправомірними та скасовано постанову ВП №48641235 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 04 січня 2016 року про стягнення на користь держави витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 100 грн.; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 20 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49894312; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 20 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49894305.

Дії та рішення державного виконавця визнані неправомірними у зв`язку з допущеними порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, його посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», який був чинний на час видачі виконавчого напису, збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1167 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Верховний Суд виходить з того, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, частини другої статті 87 Закону «Про виконавче провадження», а також статей 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року у справі №668/8213/13-ц було визнано недійсними прилюдні торги з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільній сумісній власності, які проведені 19 липня 2013 року ТОВ «Укрспецторг Групп» та скасовано протоколи прилюдних торгів № 0242/13 та № 22-0243/13 від 19 липня 2013 року.

Рішення обґрунтовано тим, що державним виконавцем порушено порядок підготовки до торгів та передання на реалізацію квартири, черговість та пропорційність сплати заборгованості, тим самим порушено порядок проведення торгів, що потягло за собою суттєве порушення прав боржника.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року у справі 668/13954/15-ц, яка набрала законної сили, визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 09 вересня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 48641235 з підстав порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав боржника.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2016 року у справі № 668/3391/16-а за позовом ОСОБА_6 до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, яке набрало законної сил, визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Лепської А.В. щодо винесення постанов від 04 січня 2016 року про стягнення виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також постанов від 20 січня 2016 року про відкриття на їх підставі виконавчих проваджень №№ 49894305, 49894312; - визнано неправомірною та скасовано постанову ВП № 48641235 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Лепської А.В. від 04 січня 2016 року по стягнення на користь держави виконавчого збору в розмірі 1142,90 грн.; визнано неправомірними та скасовано постанову ВП № 48641235 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Лепської А.В. від 04 січня 2016 року про стягнення на користь держави витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 100 грн.; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Лепської А.В. від 20 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49894312; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Лепської А.В. від 20 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49894305. При цьому судом встановлено, що державним виконавцем при вчинені вказаних дій та прийняті рішень були допущені порушення вимог закону України «Про виконавче провадження», що призвели до порушень прав боржника.

Отже, з вказаних судових рішень по справах № 668/8213/13-ц від 27 листопада 2013 року , № 668/13954/15-ц від 11 лютого 2016 року, №668/3391/16-а від 30 серпня 2016 року вбачається, що дії та рішення посадових осіб державної виконавчої служби, а саме: щодо проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки; накладення арешту на майно боржника та заборони його відчуження; про стягнення виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій визнані судом неправомірними.

Відповідно до частини четвертої стаття 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим посилання боржника на незаконність інших дій та рішень державних виконавців ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими судом доказами у справі.

Так, посилання позивача на те, що 23 червня 2010 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження поза межами виконавчого провадження колегією суддів відхиляються, оскільки вказана постанова винесена в межах виконавчого провадження № 12265727, яке 04 травня 2011 року було передано для подальшого виконання до Відділу примусового виконання рішень Херсонської області, та згідно відмітки у виконавчому документі 19 вересня 2011 року було завершене з підстав п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та передано для подальшого виконання до ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Враховуючи, що 28 вересня 2011 року державним виконавцем ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні відкрито виконавче провадження № 28942583 з примусового виконання виконавчого напису №453 від 28 вересня 2011 року, у зв`язку з повторною подачею виконавчого документа до виконання, також колегією суддів відхиляються доводи позивача про те, що виконавче провадження відкрито після спливу строку на відкриття виконавчого провадження.

Зазначення державним виконавцем у актах від 16 лютого 2012 року опису та арешті майна та про роз`яснення понятим їх прав і обов`язків стягувачем особу, на користь якої жодних стягнень не було, не призвело до порушення будь-яких прав позивача, крім того вказані акти не містять будь-яких заперечень з боку боржника щодо залучення до участі у виконавчих діях цієї особи.

На підтвердження доводів про те, що передане, відповідно до акту опису та арешту майна від 16 лютого 2012 року, на відповідальне зберігання належне їй майно на теперішній час неповернуте, його реалізація не відбувалась, жодних доказів позивачем не надано. Крім того, з доданих до позовної заяви актів опису та арешту майна від 16 лютого 2012 року вбачається, що на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Укрспецторг» Михайлову А.В. передавалося майно боржника ОСОБА_2 в межах зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь юридичних осіб. А майно описане в межах зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 передано на відповідальне зберігання боржнику, ОСОБА_1 .

Також позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо зухвалої поведінки під час проведення виконавчих дій 05 лютого 2013 року. Крім того, матеріали справи взагалі не містять відомостей щодо здійснення будь-яких виконавчих дій посадовими особами ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні.

Доводи про наявність домовленості щодо долі належного їй нерухомого майна між державним виконавцем та переможцем торгів, ОСОБА_5 , ще до проведення торгів ґрунтуються лише на припущені позивача, а тому не можуть бути прийняті судом.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилалася, що у зв`язку з протиправними діями відповідача вона тривалий час перебувала в стані нервового стресу, внаслідок чого виникли проблеми з виконанням повсякденних обов`язків, фіксованості уваги на проблемах, переживання фізичних та психологічних незручностей, що призвели до тимчасової відірваності від активного соціального життя, порушення сну, емоційної напруги, нервозності. Через протиправні дії державних виконавців вона тривалий час була вимушена перебувати у стані нервового потрясіння, жити у страху залишитися без житла та була змушена відстоювати свої права у виконавчій службі та судових інстанціях.

Враховуючи, обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що незаконні дії державних виконавців при виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Волкодав В.Г. №453 від 28 січня 2009 року про звернення стягнення на трикімнатну квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також виконавчого листа №2120/24389/11 виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 17201.13грн. заподіяли моральну шкоду позивачу, оскільки вказані дії, враховуючи їх тривалість, повторюваність, психологічні наслідки, мали негативний вплив на душевний стан позивача, спричинивши стрес та почуття невизначенності.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності, що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди завданої рішенням та діями державних виконавців ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, правонаступником якого є Суворовський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у справі.

Позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 250 000.00грн.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000.00грн. суд першої інстанції врахував обставини справи, характер та тривалість страждань, ступень їх доведеності у суді.

Колегія суддів погоджується з таким розміром грошового відшкодування моральної шкоди, оскільки визначений розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, а також тих обставин, що наведеними вище судовими рішеннями порушені права позивача фактично були відновлені. При цьому присуджена судом першої інстанції сума не є очевидно неспівмірною.

На думку колегії суддів, заявлений позивачем розмір моральної шкоди вимогам розумності та справедливості не відповідає.

Щодо заяви Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) у відзиві на позов про застосування позовної давності, то колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що до вимог про відшкодування моральної шкоди позовна давність не застосовується, відповідно до частини першої статті 268 ЦК України, оскільки вони випливають із порушення особистих немайнових прав.

Докази та обставини, на які посилаються скаржники в апеляційних скаргах, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтами не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 29 листопада 2021 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

В.В. Майданік