Єдиний унікальний номер 226/950/20
Номер провадження 22-ц/804/271/21
Номер провадження 22-ц/804/271/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2020 року (ухваленого під головуванням судді Рибкіна О.А. у м. Мирноград Донецької області, повний текст судового рішення складено 02 листопада 2020 року) у цивільній справі №226/950/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля», треті особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Головне управління Держпраці у Донецькій області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом посилався на те, що 21 серпня 2018 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, а саме під час виконання трудових обов`язків у ВП «Шахта Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» він отримав травму-закритий косо-уламковий перелом в/3 лівої в/гомілкової кісті зі зміщенням та в/3 м/гомілкової кістки без зміщення, про що було складено акт за формою Н-1 від 31.05.2019 року за результатами додаткового розслідування нещасного випадку, проведеного на підставі припису форми Н-9 №06.4-15-/2/5/22-19 від 26.04.2019 року, виданого головним державним інспектором відділу гірничого нагляду у Покровському регіоні управління нагляду Головного управління Держпраці у Донецькій області. Цим актом, зокрема, встановлено, що в процесі виїмки верхньої пачки вугілля на секції № 56 сталося відшарування від пласта фрагменту вугілля великого розміру. Під час відшарування фрагменту вугілля він стояв на колінах та спробував підвестися. Однак встиг встати на підошву виробки тільки правою ногою, а лівою ногою залишився стояти на коліні. Вивертаючись від фрагменту вугілля та падаючи назад, частину тіла його в районі попереку перекрутило вправо і він впав на виключений навантажений вугіллям конвеєр СП-26У, у цей самий час відшарований фрагмент вугілля вправ йому на ліву ногу в районі коліна та на нижню частину тулуба до ребер. Відповідно до висновку щодо діагнозу, визначеного у п.9 Акту Н-1 позивач отримав виробничу травму 21.08.2018 року, йому встановлено діагноз: закритий косо-уламковий перелом в/3 лівої в/гомілкової кісті зі зміщенням, в/3 м/гомілкової кістки без зміщення.

Обстеженням МРТ поперекового відділу хребта від 16.10.2018 року виявлено правобічну форамінальну грижу L3-L4, протрузію межхребцевих дисків у сегменті L4-S1, остеохондроз, спондилез попереково-крижового відділу хребта. У консультативному висновку лікаря-нейрохірурга ОСОБА_2 зазначено діагноз- хронічний диско генний попереково-крижовий радикуліт, кили дисків L3-S1 з больовим, корінцевим, м`язово-тонічним синдромом, шифр по МКХ:М-54.1,що є наслідком виробничої травми 21.08.2018 року, пов`язаної із забоєм хребта.

Однак, актом Н-1 не зрозуміло викладено висновки, чи пов`язано із виробничою травмою виявлені на підставі МРТ та за висновком лікаря-нейрохірурга захворювання.

Консультативним висновком спеціаліста зав. кафедри неврології і нейрохірургії, обласного невролога, доцента ОСОБА_3 від 21.08.2019 року встановлено діагноз - хронічний посттравматичний попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим корінцевим м`язево-тонічним синдромами, з вираженими статико-динамічними порушеннями.

Висновком від 17.03.2020 року головного нейрохірурга ОСОБА_4 встановлено діагноз - хронічна посттравматична (виробнича травма 21.08.2018 року) з забоєм хребта, посттравматичною протрузією дисків d3-d4, d4-d5, d5-s1, з розривом фіброзного кільця поперекова-крижана радикулопатія, стадія триваючого загострення, рецидивуючий перебіг з вираженим больовим, м`язево-тонічним лівобічним корінцевим синдромами, дисфункцією тазових органів, вираженим порушенням статикою-динамічної функції хребта та функції ходи.

Вищевказані висновки були отримані лише після складання актів Н-1 та Н-5. Так як під час лікування він не отримав належного своєчасного обстеження та консультування, тому вчасно не було встановлено причинний зв`язок із виявленими захворюваннями та травмою, що мала місце із позивачем 21.08.2018 року.

18.12.2019 року він звернувся до ГУ Держпраці із заявою, якою просив видати припис за формою Н-9, яким зобов`язати роботодавця привести висновки у акті за формою Н-1 у відповідності до встановлених обставин, а саме зазначити: Встановити, що правобічна форамінальна грижа L3- L4, протрузія міжхребцевих дисків у сегменті L4-S1, остехондроз, спондилез попереково-крижового відділу хребта за висновком лікаря-нейрохірурга Козинського О.В. - хронічно дискогенний попереково-крижовий радікуліт, кили дисків І-З-БІ з больовим, корінцевим, м`язево-тонічним синдромом,є наслідками виробничої травми 21.08.2018 року.

Але, оскільки додаткове розслідування вже було проведено, 15.01.2020 року ним отримано лист яким пропонувалось додати відповідні медичні висновки на підприємство-роботодавця для складення повідомлення Н-2.

Крім того, за висновками комісії з розслідування нещасного випадку встановлено його вину у настанні нещасного випадку.

Він не може погодитись з причинами нещасного випадку, оскільки в нещасному випадку взагалі відсутня його вина. Вважає, що відповідачем порушений Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, який діяв до 30.06.2019 року та чинний на даний час Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337, який діє з 01.07.2019 року.

Просив встановити факт нещасного випадку із отриманням ним забою хребта під час виробничої травми 21.08.2018 року та зобов`язати відповідача привести висновки у відповідність до встановлених комісією з розслідування нещасного випадку обставин:

у п.9 акту за формою Н-1 № 16 від 31.05.2019 року та в п.1 акту за формою Н-5 від 31.05.2019 року зазначити, що правобічна форамінальна грижа L3- L4, протрузія міжхребцевих дисків у сегменті L4-S1, остеохондроз, спондилез попереково-крижового відділу хребта, хронічно диско генний попереково-крижовий радикуліт, кили дисків L3-S1 з больовим, корінцевим, м`язево-тонічним синдромом є наслідками виробничої травми з забоєм хребта 21.08.2018 року за висновками к.м.н., доцента кафедри неврології та нейрохірургії ДоннНМУ лікаря-нейрохірурга ОСОБА_2 , зав.кафедри неврології і нейрохірургії, обласного невролога, доцента ОСОБА_3 , головного нейрохіхругра ОСОБА_4 ;

у п.10 акту за формою Н-1 №16 від 31.05.2019 року та п.6 акту за формою Н-5 від 31.05.2019 року виключити абзаци щодо причини виникнення нещасного випадку, пов`язаних з діями (бездіяльності) ОСОБА_1 та зв`язку дій (бездіяльності) ОСОБА_1 з наслідками, що призвели до причин настання нещасного випадку;

у повідомленні за формою Н-2 зазначити, що правобічна форамінальна грижа L3- L4 протрузія міжхребцевих дисків у сегменті L4-S1, остеохондроз, спондилез попереково-крижового відділу хребта, хронічно диско генний попереково-крижовий радикуліт, кили дисків L3-S1 з больовим, корінцевим, м`язево-тонічним синдромом є наслідками виробничої травми з забоєм хребта 21.08.2018 року за висновками к.м.н., доцента кафедри неврології та нейрохірургії ДоннНМУ лікаря-нейрохірурга ОСОБА_2 , зав.кафедри неврології і нейрохірургії, обласного невролога, доцента ОСОБА_3 , головного нейрохіхругра ОСОБА_4 .

Рішенням Димитровського міського суду від 27 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду першої інстанції та встановити факт нещасного випадку із отриманням ОСОБА_1 забою хребта під час виробничої травми 21.08.2019 року й зобов`язати відповідача привести висновки у відповідності до встановлених комісією з розгляду нещасного висновку обставин.

Представник позивача погоджується з тим, що суд першої інстанції вірно встановив обставини та прийшов до правильного висновку, що позивачу було завдано удару відшарованим фрагментом вугілля як в ногу, так і в нижню частину тулубу, зокрема у хребет. Але актом Н-1 не зрозуміло викладено висновки, через що не можливо встановити наявність зв`язку виробничої травми, виявленої на підставі МРТ та за висновками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із професійним захворюванням. Вважає що у нещасному випадку взагалі відсутня вина позивача та наголошує, що це не перший випадок такого травмування, а також на тому що на виробництві відповідача низка організація роботи та не достаток інженерного контролю. В обґрунтування посилається на доводи та положення законодавства викладені в позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ДП «Мирноградвугілля» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції прийнятим із додержанням норм матеріального та процесуального права. Зокрема відповідач звертає увагу на те, що внесення змін в акти Н-1, Н-5 в частині діагнозів, причинно-наслідкових зв`язків на підставі висновків окремих лікарів діючим законодавством не передбачено, оскільки надання таких висновків віднесено до повноважень спеціального медичного закладу. Крім того позивачем порушено вимоги технічної проектної документації щодо виймання вугілля відбійним молотком, а саме проведено цю дію шляхом виймання з нижньої частини пласта до верхньої, що й призвело до настання нещасного випадку. Вважає, що вказані апелянтом наслідки травми є професійним захворюванням та не мають відношення до травми.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області просив залишити рішення суду без змін, а скаргу позивача без задоволення. Звертає увагу на некоректність вимог апеляційної скарги щодо зміни оскаржуваного судового рішення, враховуючи її зміст. Зокрема вважає, що у позивача відсутні підстави для встановлення факту нещасного випадку на виробництві у судовому порядку, оскільки він вже встановлений в актах форми Н-1, Н-5 від 31.05.2019 року. А інформація, яку ОСОБА_1 просить в них внести, ґрунтується на медичних висновках, отриманих після складання цих актів, та якими у свою чергу встановлено зв`язок наявних на час обстеження захворювань хребта, радикуліта з виробничою травмою 21.08.2018 року. Також наголошує, що нормами діючого законодавства на момент настання нещасного випадку та його розслідування взагалі не передбачено можливість внесення змін до затверджених актів за формами Н-1, Н-5. Звертає увагу, що Головним управлінням Держпраці у Донецькій області за результатами заяви ОСОБА_1 , було встановлено, що додаткове розслідування нещасного випадку на виробництві проведено у відповідності з вимогами Порядку №1232.

Крім того нещасний випадок стався з вини ОСОБА_1 , оскільки факт наявності його вини зафіксовано в актах форми Н-1, Н-5, складених на підставі висновків комісії з розслідування нещасних випадків, які позивачем не оскаржувались. При цьому позивач був ознайомлений під особистий підпис із правилами безпеки виконання робіт, зокрема із виймання вугілля.

Також звертає увагу на те, що повідомлення за формою Н-2 не є документом на підставі якого виникають, змінюються або припиняються права чи обов`язки позивача, оскільки є лише повідомленням про наслідки нещасного випадку, а отже не порушує право останнього та не створює перешкод в реалізації його прав.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Сакун В. А., інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток. (а.с.119-123)

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог,суд першої інстанції виходив із того,що факт травмування позивача на виробництві встановлено та підтверджено актом Н-1 та Н-5 від 31.05.2019 року. Правильність висновків,зроблених в акті Н-1, було підтверджено додатковим розслідування за приписом ГУ Держпраці у Донецькій області. Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві не передбачено внесення змін до актів форми Н-1, Н-5 у випадку встановлення нового діагнозу потерпілому чи встановлення якихось додаткових обставин щодо медичного діагнозу у потерпілого вже після складання відповідних актів.

Підстав для виключення із акту Н-1 посилання на те, що дії самого постраждалого ОСОБА_1 призвели до настання нещасного випадку, оскільки він проводив виймання вугілля відбійним молотком з нижньої частини пласта до верхньої, що є порушенням «Положення про систему управління виробництвом і охороною праці у вугільній промисловості України ВП «Шахта «Стаханова», «Правил безпеки у вугільних шахтах» «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт та поведінки у шахті машиніста гірничих виїмкових машин», якими, зокрема, передбачено, що робітник зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів і технічних документів (проектів, інструкцій) з охорони праці, що стосуються його професії та робочого місця. При цьому доповненням №2 до проекту підготовки та відпрацювання 4-ї південної лави центрального похилу пласта L1, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис, передбачено, що згідно ПБ виймання вугілля в уступі дозволяється тільки зверху вниз.

Такі висновки відповідають встановленим обставинам та узгоджуються з положеннями Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Частинами першою, третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з частиною другою статті 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 171 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував з відповідачем в трудових відносинах.

21.08.2018 року з позивачем під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок . За результатами розслідування нещасного випадку було складено акт за формою Н-1, Н-5 від 20.09.2018 року. За приписом ГУ Держпраці у Донецькій області від 26.04.2019 року комісією з розслідування було проведено додаткове розслідування нещасного випадку, що стався 21.08.2018 року зі ОСОБА_1 , про що складено акт за формою Н-1,Н-5 від 31.05.2019 року, в якому зазначено діагноз позивача, який було встановлено під час лікування після травмування в Мирноградській ЦМЛ.

Висновком МСЕК від 14.03.2019 року позивачу вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності з 14.03.2019 року по 01.04.2020 року та 3 група інвалідності. (т.1, а.с. 19).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розслідування нещасного випадку з позивачем проведено відповідно до положень Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, який діяв на момент розслідування. Акт за формою Н-1 складено за результатами основного та додаткового розслідування, під час якого встановлювалися та перевірялися всі обставини нещасного випадку. Комісія з розслідування нещасного випадку керувалася протоколом ЛКК №160 від 22.08.2018 року Мирноградської міської лікарні та записала в акті діагноз, встановлений ЛКК. Ні зазначеним Порядком ні Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337, який діє з 01.07.2019 року не передбачено внесення змін до акту за формою Н-1 в частині діагнозу,оскільки такий встановлюється відповідною комісією на момент розслідування.

Судом першої інстанції правильно враховано те, що комісією було встановлено, що під час лікування в гострому періоді травми у травматологічному відділенні Мирноградської ЦМЛ ОСОБА_1 було встановлено супутний діагноз як хронічне (загальне ) захворювання хребта з 2016 року, і зокрема: вертиброгенна люмбоішалгія з больовим корінцевим синдромом, грижа L4-5, S1. Знаходиться на «Д» обліку у невропатолога з діагнозом остеохондроз поперекового відділу хребта, грижи L3, L4, протрузія міжхребцевих дисків L4, S1, спондильоз поперекового відділу хребта. В 2016 році лікувався в неврологічному відділенні з приводу грижі, радикуліту. Зазначена обставина не спростована позивачем.

Таким чином суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту нещасного випадку з травмування хребта та внесення змін до акту Н-1.

Доводи про те, що суд безпідставно не прийняв до уваги консультативні висновки відповідних спеціалістів щодо виявлених захворювань хребта, не можуть бути прийнятими до уваги. Суд першої інстанції правильно зазначив, що консультативні висновки спеціалістів,на які посилається позивач, як на підставу внесення змін до акту Н-1, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сам по собі зазначений діагноз,встановлений після закінчення розслідування нещасного випадку, не може бути підставою для внесення змін до акту Н-1, встановлення причинного зв`язку між виявленим захворюванням та виробничим травмуванням входить до компетенції ЛКК, а не окремого лікаря.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу відсутності вини позивача у настанні нещасного випадку, то вони, як правильно зазначив суд першої інстанції, спростовуються висновками експертної комісії, викладеними у акті форми Н-5 проведення додаткового розслідування нещасного випадку та акті форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

Судом першої інстанції встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку про те, шо позивач проводив виймання вугілля відбійним молотком з нижньої частини пласта до верхньої, що є порушенням «Положення про систему управління виробництвом і охороною праці у вугільній промисловості України ВП «Шахта «Стаханова», «Правил безпеки у вугільних шахтах» «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт та поведінки у шахті машиніста гірничих виїмкових машин», якими, зокрема, передбачено, що робітник зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів і технічних документів (проектів, інструкцій) з охорони праці, що стосуються його професії та робочого місця. При цьому доповненням №2 до проекту підготовки та відпрацювання 4-ї південної лави центрального похилу пласта L1, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис, передбачено, що згідно ПБ виймання вугілля в уступі дозволяється тільки зверху вниз, про що ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис із технологією виймання вугілля на відбійних молотках по лаві, закріпленому у Доповненні №2 до проекту підготовки та відпрацювання 4-ї південної лави центрального похилу пласта L1.

Зазначених обставин позивач не спростував та не довів, що з його боку не було допущено жодного порушення «Правил безпеки у вугільних шахтах», «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт та поведінки у шахті машиніста гірничих виїмкових машин» та що в тому числі його дії не призвели до нещасного висновку.

Судом першої інстанції встановлено,що відповідачем було складено повідомлення про наслідки нещасного випадку,що стався 21.08.2018 року з машиністом гірничих виїмкових машин ОСОБА_1 (форма Н-2), яке містить діагноз згідно з листком непрацездатності та результати обстеження МРТ поперекового відділу хребта 16.10.2018 року та консультативний висновок лікаря-нейрохірурга ОСОБА_2 (а.с.41)

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог і в цій частині, оскільки внесення в повідомлення Н-2 висновку про наявність причинного зв`язку між травмою та захворюванням хребта на підставі висновку окремого лікаря, який вийшов за межі своїх повноважень щодо встановлення причинного зв`язку, не передбачено діючим законодавством.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог чинного законодавства повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального законів, підстав для його скасування не має.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

З огляду на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, то витрати позивача понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст.368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду від 27 жовтня 2020 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2021 року.

Судді: