РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

представника позивача Толюпа О.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Соснівського районного суду з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав анкету - заяву №б/н від 06 листопада 2017 року.

Договір про надання банківських послуг є договором приєднання згідно ст.634 ЦК України, який складається із анкети - заяви відповідача, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», викладених на банківському сайті: www.ргіvatbank.ua.

Підписом у анкеті - заяві відповідач підтвердив, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Позивачем зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконано у повному обсязі, а саме: надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18 серпня 2019 року становить 15 779 гривень 05 копійок, в тому числі: 9 133 гривні 09 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 4 823 гривні 67 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредита, 594 гривні 72 копійки - заборгованість за нарахованими відсотками, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 727 гривень 57 копійок - штраф (процентна складова).

В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

Відповідач звернувся до суду із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання відповідача, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву АТ КБ « Приватбанк», в якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх безпідставністю. На виконання умов кредитного договору від 06.11.2017р. відповідачем було отримано від позивача грошові кошти в розмірі 1 197 гривень 74 копійки, які було повернуто відповідачу в повному обсязі. Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 06.11.2017 р. - відсутня. На підтвердження вказаних обставин, представником відповідача було надано виписку по картці НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2017 року по 20 грудня 2019 року.

Від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечив проти доводів відповідача про відсутність заборгованості останнього перед позивачем та нікчемність договору про надання банківських послуг від 06.11.2017р., в зв`язку з їх необґрунтованістю, просив задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Зазначив, що 06 листопада 2017 року позивачем та відповідачем було підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», в якій відповідачем зазначено наступне: «Підписанням цієї анкети - заяви я, відповідно до ст. 634 ЦК України, у повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі - «Умови і Правила»), які розміщені на офіційному сайті банку в мережі «Інтернет» за адресою: privatbank.ua, та разом з Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять договір банківського обслуговування.

З метою підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано виписку за договором станом на 18 вересня 2020 року, укладеним між АТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , довідку про видачу кредитних карток ОСОБА_1 за кредитним договором, підписаним останнім з АТ КБ «Приватбанк», пояснення про отримання та погашення відповідачем грошових коштів за договором про надання банківських послуг від 06 листопада 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що відповідно до умов договору про надання банківських послуг від 06 листопада 2017 року, відповідачу було видано банківську картку, на яку встановлено кредитний ліміт, та надано послугу «миттєва розстрочка».

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача зазначила, що в анкеті - заяві від 06 листопада 2017 року процентна ставка відсутня; відсутні умови про сплату неустойки за неналежне виконання договору про надання банківських послуг, позивачем не доведено, що саме з наданими позивачем до позовної заяви Витягом з Тарифів Банку та Умов і Правил надання банківських послуг був ознайомлений і погодився відповідач, підписуючи анкету - заяву від 06 листопада 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до анкети - заяви №б/н від 06 листопада 2017 року, підписаної відповідачем та представником позивача, вказана анкета - заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг.

Згідно наданого позивачем в позовній заяві останнього розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06 листопада 2017 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом - ОСОБА_1 , заборгованість відповідача станом на 18 липня 2019 року становить 15 779 гривень 05 копійок, в тому числі: 9 133 гривні 09 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 4 823 гривні 67 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредита, 594 гривні 72 копійки - заборгованість за нарахованими відсотками, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 727 гривень 57 копійок - штраф (процентна складова).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

06 листопада 2017 року позивачем та відповідачем було підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», в якій відповідачем зазначено наступне: «Підписанням цієї анкети - заяви я, відповідно до ст. 634 ЦК України, у повному обсязі приєднуюсь до Умов і Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі - «Умови і Правила»), які розміщені на офіційному сайті банку в мережі «Інтернет» за адресою: privatbank.ua, та разом з Пам`яткою клієнта і Тарифами Банку становлять договір банківського обслуговування.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, «умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-757цс15».

Надані позивачем до позовної заяви останнього «Умов та правила надання банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису позичальника.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, надані позивачем «Умови та правила надання банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовими частинами укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Надана до позовної заяви анкета - заява від 06 листопада 2017 року не містить умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року справа №342/180/17, «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин».

Крім того, «позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення пені і штрафів за несвоєчасну сплату кредиту, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті https//privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у визначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено і у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредитом, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують казаних обставин.

Надані позивачем Правила банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті - заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору».

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №750/896/17-ц (провадження № 62-32833св18).

Згідно правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №136/695/17 (провадження № 61-3723св18), «Витяг з Тарифів та Умов правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua та містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети - заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору позивач дотримався умов, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ КБ «Приватбанк».

Аналогічні висновки відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19)».

Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг від 06 листопада 2017 року у вигляді анкети - заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23.10.2019р. у справі № 136/695/17 ( провадження № 61-3723св18)».

Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Виходячи з викладеного, надані позивачем до позовної заяви останнього «Умови та правила надання банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не підписані позичальником і не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення ОСОБА_1 заборгованості у сумі: 500 гривень - штрафу (фіксована ставка); 2056 гривень 32 копійки - штрафу (процентна складова), 594 гривні 72 копійки заборгованості за простроченими відсотками, задоволенню не підлягають.

В матеріалах справи знаходиться надана представником відповідача виписка по картці НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2017 року по 20 грудня 2019 року, а також надана представником позивача виписка за договором станом на 18 вересня 2020 року, укладеним між АТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 , згідно яких відповідачем отримано в АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 6396 гривень 54 копійки (5198 гривень 80 копійок (послуга - «миттєва розстрочка») + 1197 гривень 74 копійки (отримані грошові кошти в межах «кредитного ліміту»)), з яких фактично повернуто - 2415 гривень 16 копійок.

Враховуючи викладене, позовні вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення основного боргу (фактично отриманих відповідачем, використаним останнім і не повернутих грошових коштів) підлягають до задоволення частково в розмірі 3981 гривня 38 копійок (6396 гривень 54 копійки - 2415 гривень 16 копійок)

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення № ІНВ94В2RTP від 04 листопада 2019 року, позивачем - АТ КБ «Приватбанк» при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, сплачено судовий збір в сумі 1921 гривня.

Враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, 3981 гривня 38 копійок (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідає 25, 23 % від заявленої ціни позову - 15779 гривень 05 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 484 гривні 67 копійок (25,23% від суми 1921 гривня).

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 510, 525-526, 530, 549, 610, 611, 629, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України керуючись ст.ст. 4, 27, 76-81, 83, 141, 223, 263, 265, 268, 273, 352 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, рахунок № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299, заборгованість станом на 18 серпня 2019 року за договором №б/н від 06 листопада 2017 року у розмірі 3981 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 38 (тридцять вісім) копійок заборгованості за тілом кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 67 (шістдесят сім) копійок, а всього - 4 466(чотири тисячі чотириста шістдесят шість ) гривень 05 (п`ять ) копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 08 лютого 2021 року.

Сторони у справі:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, код ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2

Суддя О.М. Борєйко