Справа № 577/4758/21
Провадження № 2/577/1420/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Волошко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 24456,50 грн. на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконані у Бахмацькому районному відділі ДВС ПСМУМЮ (м. Суми) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1104,виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області 08.10.2007 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки заробітку.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-1004 від 08.10.2007 року, складеного головним державним виконавцем Кудою В.І., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 станом на липень 2021 року становить 24456,50 грн.

Позивач вказує, що є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, йому протипоказана важка фізична праця, психоемоційні перевантаження, робота біля рухомих механізмів, джерел води, вогню, на висоті. Інвалідність йому встановлена у зв`язку з втратою слуху ІV ст. Через стан здоров`я він не має можливості працювати, стягнення аліментів здійснюється з його пенсії та державної соціальної допомоги. До 2018 року державний виконавець не повідомляв його про заборгованість зі сплати аліментів та не направляв виконавчий лист до Бахмацького управління Пенсійного фонду. До вересня 2016 року він сплачував аліменти, коли працював у Обмачівській школі.

Вважає, що його захворювання, яке прогресує і потребує постійного лікування є підставою для звільнення його від сплати заборгованості.

10.11.2021 року до суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки позивач вказує, що має інвалідність ІІ групи з умовами та характером праці (протипоказана важка фізична праця, психоемоційні перевантаження , робота біля рухомих механізмів, джерел води, на висоті), вважає, що в усіх інших випадках позивач може працювати, а тому позивачем не доведено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла в результаті його тяжкої хвороби, посилаючи на вищевикладене просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про проведення судового засідання без їх участі, позов підтримують, прохають його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає, прохає відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що на виконані у Бахмацькому районному відділі ДВС ПСМУМЮ (м. Суми) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1104, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області 08.10.2007 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки заробітку.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-1004 від 08.10.2007 року, складеного головним державним виконавцем Кудою В.І., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 за період з 19.09.2007 року по липень 2021 року становить 24456,50 грн. (а.с.4-7).

Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 , 22.10.1986 року з 06.06.2019 року є інвалідом ІІ групи безстроково (протипоказана важка фізична праця, психоемоційні перевантаження, робота біля рухомих механізмів, джерел води, на висоті) (а.с.8).

Згідно довідки медичного центру «Аврора» від 31.08.2021 року відповідно до стану слуху ОСОБА_1 , для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації показане бінауральне (на два вуха) протезування слуховими апаратами Dynamo SP виробником компанії «Отікон» (Данія). Вартість двох апаратів становить 37308,00 грн. (а.с.10,11).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до частини другої статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Такі ж висновки викладені Верховним Судом, у постанові від 21 листопада 2018 року у справі N 343/860/17, у постанові від 1 серпня 2018 року у справі N 344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі N 592/2683/17.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що має інвалідність ІІ групи у зв`язку з втратою слуху ІV ст.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла у зв`язку із наявністю хвороби. Доказів на підтвердження вказаного твердження чи відповідних розрахунків позивачем не надано. З огляду на вказане суд позбавлений можливості визнати вказані обставини такими, що мають істотне значення і дають підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Суд не приймає до уваги, той факт, що позивач має інвалідність ІІ групи у зв`язку з втратою слуху ІV ст., оскільки захворювання виникло відповідно до наданої довідки до акта огляду МСЕК 06.06.2019 року, тоді як аліменти присуджено у 2007 році, заборгованість накопичувалась саме з 19.09.2007 року.

Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом. Крім того, суд приймає до уваги те що позивач звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. В результаті чого рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2019 року було зменшено розмір аліментів з ? на 1/6 частину.

Так згідно зі ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Позивач не оспорює наданого начальником Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові розрахунку заборгованості за аліментами, але в порядку, зокрема, ст. 197 СК України просить звільнити його від заборгованості. При цьому істотних обставин для звільнення від сплати аліментів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 197 СК України, позивачем не наведено.

Таким чином, наведені в позові обставини, не підтверджені відповідними доказами та не можуть слугувати підставами для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в першу чергу дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та права дітей на утримання з боку батька.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відтак суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах.

Крім того, суд вважає, необхідним зазначити, що позивач не позбавлений був права оскаржити розмір заборгованості.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки заборгованість за аліментами у позивача виникла внаслідок обставин, які не мають істотного значення та у зв`язку із ненаданням позивачем належних доказів на підтвердження свої вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , і/н: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і/н: НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Третя особа Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), юридична адреса м. Бахмач, вул. Соборності, 42 Чернігівської області., .

Суддя Рідзевська І. О.