ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Херсон

справа № 766/10365/19

провадження № 22-ц/819/1625/21

провадження № 22-ц/819/2151/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Автонагова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2021 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року в складі суду Прохоренко В.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, до якої входить:

-квартира по АДРЕСА_1 ;

-автомобіль Тойота Ленд Крузер, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ;

-ј частина квартири по АДРЕСА_2 .

Спадкоємці першої черги за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, є: ОСОБА_1 - дружина спадкодавця, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - донька та син спадкодавця , ОСОБА_3 - мати спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_5 всі вищевказані спадкоємці, згідно ст. 1269 ЦК, подали приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини, в подальшому, ОСОБА_4 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2 . Спадкова справа була зареєстрована в спадковому реєстрі за № 63581408.

Спадкодавець хворів тяжким онкологічним захворюванням, яке стало причиною смерті.

Статтею 15 СК України визначено, що кожен член сім`ї повинен особисто виконувати свої обов`язки. Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (ч. 1 ст. 202 СК України).

Відповідач мала всі можливості для надання допомоги, оскільки фізично здорова, матеріально забезпечена, не мала причин для звільнення від сімейних зобов`язань, однак розуміючи, що надання допомоги необхідно для існування батька свідомо не виконувала встановлені законом обов`язки, протягом усього періоду хвороби батька, незважаючи на його та її прохання.

У зв`язку із вищевикладеним просила усунути від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його доньку ОСОБА_2 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2021 року в задоволенні позову - відмовлено.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2021 року повністю та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_5 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що предметом доказування в даній справі, є факт ухилення особи (спадкоємця, у тому числі особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині), від надання спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Встановивши обставини, які входили до предмету доказування, як щодо спадкодавця так і спадкоємця ОСОБА_2 , суд першої інстанції не надав їм належної оцінки та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду ОСОБА_1 посилаючись на те, судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить скасувати додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року повністю та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 у стягнені судових витрат на правничу допомогу відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що додаткове рішення було ухвалено на підставі заяви представника відповідача, хоча вказана заява відсутня в матеріалах справи. Представник відповідача подав докази після ухвалення рішення, при цьому про подачу доказів до закінчення дебатів не було заявлено.

Також зазначив, що докази повинні подаватися до суду за правилами ст. 83 ЦПК України, але докази судових витрат їй не надсилалися. Відповідач надала суду квитанцію на оплату адвоката в розмірі 7000 грн., суд безпідставно стягнув 10000 грн.

У відзиві ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_6 , доводи апеляційної скарги не визнала, вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Зазначила, що відповідач купавала батькові ліки та пропонувала іншу матеріальну допомогу, але останній відмовлявся, посилаючись на те, що у нього вистачає коштів на лікування.

Вважає, що позивачкою не було доведено та не підтверджено доказами те, що спадкодавець перебував в безпорадному стані, потребував допомоги відповідачки, та яка ухилялась від надання допомоги, тому доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу суду, а рішення суду першої інстанції є таким, що не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, рішення Херсонського міського суду Херсонської області залишити без змін.

Заслухавши доповідача, представників позивача та відповідача, ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення (ухвали) суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що належних та допустимих доказів того, що позивач зверталася до відповідача з вимогою про надання допомоги, а відповідач ухилялася від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу батькові, усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, і спадкодавець потребував такої дорогами саме від доньки, не надано.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (т. 1. а.с. 21).

За життя, ОСОБА_5 працював в Херсонській обласній лікарні на посаді завідувач відділенням, лікар-ортопед-травматолог. З довідки про заробітну плату від 08.11.2019 вбачається, що за період з січні 2018 по грудень 2018 вона складає 173457,10 грн., та додатково - 1309,44 грн. (т. 1 а.с.63-64).

Комунальним некомерційним підприємством «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 05.12.2019 № 80/01-08, на запит позивачки наданий лист, підписаний особою, повноваження якої на підписання цього листа відсутні, в якому зазначено, що ОСОБА_5 проходив лікування з 19.11.2018 по 02.01.2019 у анестезіологічному відділенні лікарні. За важкістю захворювання та його ускладненнями ОСОБА_5 потребував додаткового індивідуального догляду (у ОСОБА_5 було значне порушення здатності до самообслуговування та пересування) (т.1 а.с. 100).

З листів не працездатності вбачається, що ОСОБА_5 перебував на лікарняному (т.1 а.с. 94-98):

-з 02.10.2018 по 06.10.2018, з 07.10.2018 по 09.10.2018 (л/н серія АДЛ № 692661);

-з 10.10.2018 по 08.11.2018 (л/н серія НОМЕР_3 );

-з 09.11.2018 по 13.11.2018, з 14.11.2018 по 17.11.2018, з 18.11.2018 по 19.11.2018 (л/н серія НОМЕР_4 );

-з 20.12.2018 по 12.12.2018 (л/н серія НОМЕР_5 );

-з 13.12.2018 по 02.01.2019 (л/н серія НОМЕР_6 ).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 08.01.2019 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. здійснено реєстрацію спадкової справи 63581408 (т. 1 а.с. 4).

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав.

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу вимог ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом (т.1 а.с. 59,60).

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що ОСОБА_5 потребував допомоги саме від доньки ОСОБА_2 , звертався до неї за такою допомогою, а остання у свою чергу, умисно ухилялася від надання допомоги, що могло бути підставою для усунення від права на спадкування, матеріали справи не містять.

Ненадання відповідачем допомоги саме по собі не свідчить про його ухилення від надання цієї допомоги.

Крім того, відповідач зазначала, що батько не звертався до неї за допомогою, проте вона батьку допомагала та пропонувала матеріальну допомогу.

Матеріали справи містять виписки по рахункам ОСОБА_5 (т.1 а.с. 126-130) за період з 29 січня 2016 по 16 грудня 2018 року, які свідчать що на його рахунки у якості переказів надходили кошти від третіх осіб, здійснювалося поповнення картки, надходила заробітна плата.

Також з наведених виписок по рахункам вбачається, що за період з 06.12.2018 року по 07.12.2018 року знято кошти готівкою у банкоматі в сумі 53000 грн (т.1 а.с.129) та за період з 06.12.2018 по 16.12.2018 знято кошти готівкою в банкоматі в сумі 39 600 грн.(т. 1.а.с. 129 зв.а.с).

Наведені докази свідчать, що ОСОБА_5 мав грошові кошти, а потреба в отриманні ним матеріальної допомоги та саме від спадкоємиці доньки позивачкою не доведена.

Сторони пояснили, що після інсульту, з 19.11.2018 до 02.01.2019 ОСОБА_5 , перебував у лікарні та не заперечили, що цей період ОСОБА_5 знаходився під наглядом медичного персоналу.

Матеріали цивільної справи не містять і позивачкою не доведено ухилення відповідачки від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме відповідачки. Фактично між позивачкою та відповідачкою склалися недружні стосунки та як пояснив представник позивачки, до сина спадкодавця, третьої особи по справі, позивачка не має претензій внаслідок того, що він відмовився від спадщина на користь відповідачки, проте, на думку позивачки, вона має бути усунення від права на спадкування.

Таким чином, висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду щодо відсутності заяви про ухвалення додаткового рішення та безпідставність стягнення 10000 грн., є помилковими, оскільки вони не ґрунтуються на всебічно досліджених доказах, наявних в матеріалах справи, які підтверджують понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Відповідно до частин 1-3 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якому адвокат відповідачки наводить норми статті 137 ЦПК України, зазначає, що відповідачка має понести витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідачки витрати на правничу допомогу (т.1 а.с.54-55).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріали справи містять заяву адвоката відповідачки про стягнення витрат на правничу допомогу з доданими до неї доказами на підтвердження таких витрат, а саме: копія детального опису робіт, копія акту виконаних робіт, копія квитанції про оплату правової допомоги, зареєстровану судом першої інстанції 05.07.2021.

Відповідно до пункту 4.1 договору про надання юридичної допомоги від 05.11.2019, вбачається, що за надання допомоги Клієнт виплачує Адвокату плату в розмірі: 10 000 грн., в які включено гонорар та всі інші витрати на правничу (правову) допомогу.

Клієнт здійснює оплату за Договором наступним чином: в момент підписання договору сплачується аванс у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією; залишок оплати у розмірі 7000 грн. сплачується до дня останнього судового засідання у суді першої інстанції, що підтверджується квитанціє, відповідно п. 5.1.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції, а саме представником відповідача складені та підписані наступні документи: відзив на позовну заяву, клопотання, заяви, заперечення на відповідь на відзив, всі копії документів завірені представником відповідача, копія квитанції прибуткового касового ордеру № 051119 від 05.11.2019 про сплату ОСОБА_2 3000 грн., підстава: договір про правової допомоги від 05.11.2019 (т. 1, а.с. 68), копія квитанції № 525346 від 01.07.2021 про сплату 7000 грн., (т. 2 а.с. 17).

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, детального опису робіт, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені відповідача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Отже доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування додаткового судового рішення спростовуються нормами процесуального закону та вищенаведеними доказами, а тому апеляційна скарга на додаткове рішення підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а основного та додаткового рішень суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України , суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2021 року та додаткове рішенняХерсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови суду складено 25 листопада 2021 року.

Суддя І.В. Склярська