КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/479/19 Головуючий у суді І інстанції Шереметьєва Л.А.
Провадження № 22-ц/824/3660/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

3 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 4 квітня 2019 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: стягувач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 4 квітня 2019 року заяву задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, боржник ОСОБА_1 , яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 », звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі було порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд даної справи в суді, копію оскаржуваної ухвали засобами поштового зв`язку не отримувала, лише 24 грудня 2020 року їй було вручено ухвалу безпосередньо в суді першої інстанції.

Оскільки наведені підстави визнано апеляційним судом неповажними для поновлення пропущеного строку, ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з належними доказами або зазначенням інших підстав, які підтверджують поважність причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

27 січня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява боржника, подана представником за довіреністю - ОСОБА_6 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що ЦПК України розрізняє такі дії учасника справи як ознайомлення з матеріалами справи та одержання копії судового рішення, які мають різні процесуальні наслідки і саме з отриманням копії оскаржуваного судового рішення пов`язується початок відліку відведеного строку на апеляційне оскарження. Якщо ухвала суду постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. Копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 4 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримала через свого представника - ОСОБА_6 лише 29 грудня 2020 року у відповідь на його заяву від 17 грудня 2020 року, а тому звернувшись 30 грудня 2020 року з апеляційною скаргою боржник добросовісно здійснила своє процесуальне право.

Так, однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена судом першої інстанції 4 квітня 2019 року за відсутності всіх учасників справи (а.с. 137-140), у той же час з апеляційною скаргою боржник звернулася 30 грудня 2020 року (а.с. 169-174).

23 жовтня 2020 року уповноважений представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

12 листопада 2020 року вказаний представник ознайомився з матеріалами справи, у тому числі зі змістом ухвали від 4 квітня 2019 року, в повному обсязі, про що свідчить розписка останнього на відповідній заяві (а.с. 149).

За змістом частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Отже, боржник була обізнана через свого представника про наявність оскаржуваної ухвали суду, її змістом, порядком та строками оскарження саме 12 листопада 2020 року, проте з апеляційною скаргою звернулася тільки 30 грудня 2020 року.

При цьому, 18 та 23 грудня 20 року представник ОСОБА_6 подав до суду заяви про видачу копії ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 4 квітня 2019 року, яку отримав безпосередньо в суді 29 грудня 2020 року (а.с. 159, 164).

Наведені боржником обставини про те, що саме з отриманням копії оскаржуваного судового рішення пов`язується початок відліку строку на апеляційне оскарження неможливо віднести до поважних підстав для поновлення процесуального строку, оскільки несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку, оскільки, як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В заяві не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало боржнику або її уповноваженому представнику реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення протягом встановленого законом, а також розумного строку після ознайомлення з матеріалами справи, а посилання на те, що копію ухвали було отримано лише 29 грудня 2020 року за письмовим зверненням до суду є недостатньою підставою для поновлення пропущеного строку та свідчить про свідоме зволікання стороною з поданням апеляційної скарги.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Не зайвим буде зазначити, що з інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 4 квітня 2019 року було надіслано судом 8 квітня 2019 року, зареєстровано та оприлюднено 9 квітня 2019 року.

Таким чином, з цієї дати оскаржуване рішення також було відкритим для безоплатного цілодобового доступу, у зв`язку з чим боржник, навіть незважаючи на факт ознайомлення з матеріалами справи 12 листопада 2020 року, також мала реальну можливість ознайомитися з його змістом та вчасно подати апеляційну скаргу при належній заінтересованості в апеляційному перегляді справи.

Про факт того, що ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_6 була обізнана з наслідками судового розгляду справи за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа раніше ніж отримала копію оскаржуваного рішення свідчить й те, що судовий збір за подання апеляційної скарги було сплачено 17 грудня 2020 року, тобто за тринадцять днів до її фактичного подання, а в самій скарзі шляхом здійснення допису ручкою зазначено, що боржник отримала копію судового рішення 24 грудня 2020 року (а.с. 173-175).

Втім зазначені обставини не відповідають дійсності, адже 24 грудня 2020 року судом першої інстанції було тільки виготовлено та засвідчено копію ухвали від 4 квітня 2019 року, яку представник боржника отримав 29 грудня 2020 року (а.с. 164, 180).

Разом з тим, ознайомившись у повному обсязі з матеріалами справи 12 листопада 2020 року, копію оскаржуваного судового рішення представник боржника не отримав, а звернувся до суду із першою такою заявою лише 18 грудня 2020 року.

Зазначене у сукупності свідчить про недобросовісну процесуальну поведінку представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_6 та користування ним своїми процесуальними правами, що є порушенням вимог частини першої статті 44 ЦПК України, а тому не можна вважати, що апеляційна скарга ним була подана у розумні строки, чи він вживав заходи для того щоб дізнатися про стан відомого йому провадження, чи навів обставини, які об`єктивно перешкоджали йому своєчасно подати апеляційну скаргу.

Наведені висновки щодо застосування норм процесуального права відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 361/10422/14-ц(провадження № 61-32655 св 18).

Інших причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, які можливо визнати поважними, ОСОБА_1 не зазначила.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статті 358 цього Кодексу.

За таких обставин, надаючи оцінку доводам боржника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності та співставленні, апеляційний суд вважає, що такі причини є неповажними, а відтак з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тастаттями 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 4 квітня 2019 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: стягувач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , відмовити.

Копію ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати боржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Суддя Н.В. Ігнатченко