Справа № 402/755/20
У Х В А Л А

01.02.21 року суддя Ульяновського районного суду Кіровоградської області Ясінський Л.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №402/755/20 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0613 площею 3.45 (3,4426) га, яка знаходиться на території Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, і належить на праві комунальної власності територіальній громаді Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, за номером запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень -18298920 від 22.12.2016 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ним поданий позов до Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В склад спадщини входить земельна ділянка, яка розташована на території Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Відповідач на даний час продовжує суду надавати недостовірну інформацію та зазначає що даної спірної земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером вже не існує та зазначена земельна ділянка передана у власність громадян для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи, що в діях відповідача постійно вбачається наявність надання недостовірної інформації, обман, в т.ч. і суду, є ймовірність того, що за час розгляду цієї справи він може прийняти міри по відчудженню даної спірної земельної ділянки, що позбавить права позивача на отримання права власності на дану земельну ділянку а тому є необхідним прийняти міру щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на дану спірну земельну ділянку.

Як передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена 02 вересня 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №917/137/19.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову мотивована фактом звернення до суду із позовом.

Однак факт звернення до суду із позовною заявою не свідчить про наявність реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 258, 261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №402/755/20 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.Ю. Ясінсський