Справа № 214/7436/20
2-с/214/101/21
У Х В А Л А

про повернення заяви про скасування судового наказу

01 грудня 2021 рокусуддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року у розмірі 12521 грн. 11 коп., інфляційних втрат у розмірі 655 грн. 90коп., 3% річних у розмірі 514 грн. 48 коп., а також судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп.

30 листопада 2021 року боржник звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою, в якій просить скасувати виданий судовий наказ, про існування якого, як вона зазначає, вона дізналась 24 листопада 2021 року, оскільки вона повністю не згодна з ним, позаяк жодної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги перед ТОВ «Житлосервіс-КР» вона немає. Разом з тим, боржник просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, в обґрунтування чого зазначає, що судовий наказ вона не отримувала, а про його існування дізналась лише 24 листопада 2021 року коли отримала повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність її повернення без розгляду з наступних підстав.

Так, судом установлено, що 13 листопада 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ №214/7436/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року у розмірі 12521 грн. 11 коп., інфляційних втрат у розмірі 655 грн. 90коп., 3% річних у розмірі 514 грн. 48 коп., а також судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, відомості про особисте отримання божником копії судового наказу відсутні.

Між тим, сама ж ОСОБА_1 у поданій заяві вказує, що судовий наказ вона не отримувала, а дізналась про його існування лише 24 листопада 2021 року коли отримала повідомлення про відкриття виконавчого провадження. Однак, суд зауважує, що заявником при цьому не додано до заяви про скасування судового наказу підтвердження того, що про існування зазначеного судового наказу вона дізналась саме 24 листопада 2021 року, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити строк протягом якого заявник має право звертатись до суду з даною заявою, а клопотання про поновлення строку для подання такої заяви також обґрунтовано лише тим, що боржник довідалась про існування судового наказу 24 листопада 2021 року без підтвердження належними доказами.

Разом з тим, суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Отже, дослідивши подану заяву, встановлено, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що про існування судового наказу боржник довідалась саме 24 листопада 2021 року, та поважності причин пропуску у зв`язку з цим строку для подання заяви про його скасування, а відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк для подачі заяви про скасування судового наказу, встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, при цьому суд не знайшов підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Разом з тим, згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Так, судом установлено, що заявник подає заяву про скасування судового наказу, без долучення до неї жодного доказу, який би підтверджував її доводи щодо незгоди із виданим судовим наказом, повною необґрунтованістю вимог стягувача, заявленим розрахунком заборгованості із підтвердженням відповідними доказами, оскільки заява містить лише посилання на ті чи інші обставини, які спростовуються матеріалами справи. Так, заявник, зокрема, зазначає, що у неї немає перед стягувачем жодної заборгованості, при цьому доказів на підтвердження своїх тверджень до суду не надає, а відтак викладені нею обставини спростовуються заявою про видачу судового наказу, долученим до неї розрахунком суми боргу та самим судовим наказом, в яких містяться відомості про період, за який утворилась та стягується заборгованість.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст.170, 171, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов.