ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 689/326/21
Провадження № 22-ц/4820/1225/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М.. Костенка А.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника апелянта,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Віталія» на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року, суддя Шевчик О.М., про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Віталія» до Приватного підприємства «ГВМ-Агро», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Державний реєстратор Комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості» Хмельницької області та Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» Хмельницької області Козловець Леся Миколаївна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» Хмельницької області Денисюк Тетяна Іванівна, Державний реєстратор Шарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Бачинська Олександра Василівна, про скасування записів про право оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року СФГ «Віталія» звернулося в суд з позовом до ПП «ГВМ-Агро» про скасування записів про право оренди земельних ділянок.

В обґрунтування позову зазначило, що між СФГ «Віталія» та власниками земельних ділянок, фізичними особами, які в даній справі мають статус третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору, було укладено договори оренди земельних ділянок строком на 49 років, які були зареєстровані у встановленому законом порядку. Однак, після укладення цих договорів оренди, під час їхньої дії, власники земельних ділянок самовільно, без погодження з орендарем, уклали договори оренди цих же самих земельних ділянок з ПП «ГВМ-Агро», у зв`язку з чим були внесені відповідні реєстраційні записи про інше речове права (оренда) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02.03.2021 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Суд виходив з цивільно-правового характеру спірних правовідносин, спори щодо яких, з урахуванням суб`єктного складу сторін, підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі СФГ «Віталія» просило скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до правових висновків, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 920/40/19 та від 27.11.2019 року у справі № 657/33/19, спір у даній справі має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.04.2021 року апеляційну скаргу було задоволено. Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02.03.2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Верхового Суду від 25.06.2021 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_4 , постанову Хмельницького апеляційного суду від 12.04.2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції касаційний суд виходив з відсутності доказів щодо отримання ОСОБА_4 судової повістки про судове засідання в апеляційному суді, призначене на 12.04.2021 року, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 проти апеляційної скарги заперечили, підтримали ухвалу суду.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Треті особи в суді заперечили проти апеляційної скарги, підтримали ухвалу суду та пояснення, надані ними у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час розгляду справи судом були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З висновком суду про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства погодитися не можна з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пунктах 6, 10, 15 частини першої статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Разом з цим критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Визначаючи юрисдикцію спору необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.

У поданому до суду в порядку цивільного судочинства позові СФГ «Віталія» просило скасувати як незаконні записи про речове право ПП «ГВМ-Агро», а саме, право оренди земельних ділянок, які були внесені державними реєстраторами стосовно земельних ділянок. В той же час власниками цих земельних ділянок є виключно фізичні особи, які залучені до справи позивачем в якості третіх осіб.

При цьому позивач у позовній заяві вказав, що він перебуває в договірних відносинах з цими фізичними особами, які є власниками земельних ділянок, на підставі договорів оренди, укладених у різний час (2007 та 2011 роках, зареєстрованих у 2007 та 2012 роках), та є орендарем зазначених земельних ділянок.

Посилався на те, що державні реєстратори не дослідили інформації про його речові права на час вчинення записів про речове право іншої юридичної особи на земельні ділянки, які виникли до 01.01.2013 року.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України (далі ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За частиною другою статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно зі статтею 2 Закону № 1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України № 1952-ІV, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за умови відповідності складу сторін спору статті 4 ЦПК України підвідомчі судам загальної юрисдикції.

Спір у цій справі виник внаслідок незаконної, на думку позивача, реєстрації державними реєстраторами права оренди з іншим орендарем (ПП «ГВМ-Агро»), в той час як правовідносини на підставі договорів оренди між позивачем та фізичними особами, які залучені до участі у цій справі в якості третіх осіб, на той час не припинилися. Отже, спір виник з приводу порушення права позивача як орендаря внаслідок укладення договорів оренди щодо цих же земельних ділянок тими ж орендодавцями з іншим орендарем і пов`язаний з діями фізичних осіб власників земельних ділянок, які є орендодавцями за договорами оренди з різними орендарями, одним з яких є позивач.

Вказаний спір має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Тобто, оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між учасниками орендних правовідносин про право цивільне, зокрема право на оренду конкретних земельних ділянок.

Такий спір стосується захисту цивільного права, зокрема випливає з договірних відносин, є приватноправовим, і за суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичних осіб власників земельних ділянок.

Такий висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 12.11.2019 року у справі № 920/40/19 та від 27.11.2019 року у справі № 657/33/19.

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції про те, що вказаний спір підвідомчий господарському суду є помилковим.

Враховуючи наведене колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Віталія» задовольнити.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року скасувати, справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Віталія» до Приватного підприємства «ГВМ-Агро», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Державний реєстратор Комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості» Хмельницької області та Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» Хмельницької області Козловець Леся Миколаївна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» Хмельницької області Денисюк Тетяна Іванівна, Державний реєстратор Шарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Бачинська Олександра Василівна, про скасування записів про право оренди земельних ділянок, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко