У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна до товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» третя особа без самостійних вимог на боці відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» третя особа без самостійних вимог на боці відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2020 року вказану позовна заяву залишено без руху, із зазначенням недоліків. Так в ухвалі було вказано на те, що: позиваем не доведено підстави у зв`язку із якими вона звернулася із даним позовом самае до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Зокрема вказано на те, що згідно позовної заяви, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем про звернення стягнення на доходи боржника від 19 жовтня 2020 р. на виконання вказаного виконавчого напису. Разом із тим у підтвердження обґрунтування поданого позову, до матеріалів позовної заяви не додано жодного доказу, що позивач взагалі працює в ТОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед» та із заробітної плати позивача здійснюються відрахування в рамках виконавчого провадження, та якого саме, тобто відсутнє підтвердження того, що місцем виконання виконавчого напису, який позивач ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, територіально відноситься до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. При цьому зазначенні відомості мають суттєве значення для визначення підсудності даної справи, враховуючи, що позивач вказав свою адресу реєстрації АДРЕСА_1 , фактичне проживання АДРЕСА_2 . Крім цього, позивач вказує, що про постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. про звернення стягнення на доходи від 19 жовтня 2020 р. їй стало відомо в бухгалтерії підприємства «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед». Причин не можливості отримати копії документів на обґрунтування своїх позовних вимог, на підприємстві на якому вона працює за її твердженням не вказано.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано на те, що причин не можливості отримати копії документів на обґрунтування своїх позовних вимог, на підприємстві на якому вона працює за її твердженням не вказано. А також, у позовній заяві заявлено клопотання про витребування доказів, яке обґрунтовано неможливістю самостійного їх отримання від приватного нотаріуса та приватного виконавця, оскільки останні на запит фізичної особи такі відомості не надають. Позивачу було вказано на те, що про надання відомостей стосовно виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження, надіслано на електронну пошту приватному виконавцю Табінському О.В. який датовано 24.11.2020 року. Разом з тим, згідно доданого фотознімку від 01.12.2020 року електронної поштової скриньки, такий не містить відомостей про дату направлення запиту, а підтвердження отримання даного запиту адресатом також не надано. В той же час 01.12.2020 року позивач звернувся в суд, не отримавши запитуваних документів, тобто позивач не здійснив всіх залежних від нього дій для витребування доказів, необхідних для підтвердження його вимог.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху було направлено позивачу та її представнику. Так, позивач та її представник отримали листи із ухвалою про залишення позовної заяви без руху 19.01.2021 та 15.01.2021 відповідно, що підтверджується трекінгом про отримання поштового відправлення (згідно інформації розміщеної на сайті Укрпошти). Позивачу було надано строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі, а саме п`ять днів з моменту отримання вказаної ухвали.

Суд констатує, що станом на 27.01.2021, недоліки на які було вказано в ухвалі від 03.12.2020, яку отримано позивачем 19.01.2021 та її представником 15.01.2021 не усунуто.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що в України визнається і діє принцип верховенства права, а статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналіз судової практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (справа «Мушта проти України», заява №8863/06, рішення від 18.11.2010, пункти 37-38; Справа "Golder v. The United Kingdom", заява №4451/70, рішення від 21.02.1975, пункт 38).

Суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (Справа «Надточій проти України», заява № 7460/03, рішення від 15.05.2008, пункт 26; див. серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], no.39594/98, п.72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), рішення від 28.08.1991, Серія A no. 208-B, п.33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy), рішення від 12.10.1992, Серія A no.245-C, п.26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), no.54698/00, п.28, від 08.06.2006).

В даному випадку позивач та її представник отримавши ухвалу суду про залишення позову без руху та будучи обізнаний із встановленим судом строком для усунення недоліків позовної заяви могли, усунути вказані у ній недоліки, або скористатися своїм правом на подання клопотання про продовження вказаного строку.

Зазначені в ухвалі недоліки не є суто формальними, оскільки перешкоджають дотримання судом приписів ЦПК України.

Надання переваги будь-кому з учасників у справі у вирішенні процесуальних питань (у даному випадку щодо відкриття провадження без доданих до позовної заяви копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб) не відповідає таким засадам (принципам) судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Таким чином суд констатує, що недоліки позовної заяви на які було вказано в ухвалі від 03.12.2020 року, позивачем не усунуто, із жодними заявами чи клопотаннями до суду позивач не зверталася.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Окрім того, право позивача на судовий захист не порушено, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків, про що вказав місцевий суд в ухвалі у даній справі, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна до товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» третя особа без самостійних вимог на боці відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи,якому повнаухвала судуне булавручена удень їїпроголошення абоскладення,має правона поновленняпропущеного строкуна апеляційнеоскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош