провадження 2-р/201/11/21
УХВАЛА

01 лютого 2021 року м. Дніпро

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, грошових коштів і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ УкрСиббанк 05 листопада 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, грошових коштів і судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено. Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Відповідач ОСОБА_1 21 січня 2021 року звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного, а також враховуючи, що статтю 271 ЦПК України не передбачено обов`язкового виклику учасників справи для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, тому суд вважаю за можливе розгляд вище вказаного питання здійснювати у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає заяву необґрунтованою і не підлягаючою задоволенню.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання..

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом в судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволено, а саме: стягнено солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк загальний борг за кредитним договором від 08 листопада 2006 року в сумі 649704 грн. 75 коп. (еквівалент 50166.59 доларів США), з яких: по кредиту сума заборгованості 559196 грн. 42 коп. (еквівалент 43178.04 доларів США), по відсоткам 71647 грн. 99 коп. (еквівалент 5532.26 долари США) та заборгованість по сплаті пені: за порушення термінів повернення кредиту 12922 грн. 46 коп. (еквівалент 997.80 доларів США) та за порушення термінів погашення відсотків за кредит 5937 грн. 88 коп. (еквівалент 458.49 доларів США).

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк витрати на судовий збір з кожного окремо по 1827 грн..

Вище вказане судове рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи зі змісту зазначеної статті зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про роз`яснення рішення необхідно зазначити, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Пунктом 21 постанови № 14 пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК (1618-15) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що у зазначеному судовому рішенні немає протиріч та недоліків, що усуваються шляхом їх роз`яснення, в ньому дана оцінка всім доводам і доказам, що у встановлений законом спосіб надавались сторонами, є посилання на норми закону на підставі яких постановлене рішення та на докази, які судом взяті до уваги, а також в мотивувальній частині рішення вказано підстави, з яких суд прийшов до відповідних висновків.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 2 статті 271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення не має, а заява не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної вище заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява про роз`яснення судового рішення не обґрунтована, не підтверджена, безпідставна та відсутні передбачені законом підстав для її задоволення, а тому суд вважає за необхідне у її задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 7, 13, 89, 258-261, 271, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, грошових коштів і судових витрат відмовити.

Суддя