Справа №442/6517/21
Провадження №2/442/1367/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

30 листопада 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді - Курус Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Коцан Руслан Мар`янович, до ОСОБА_2 про виселення, -

з участю секретаря судового засідання Рикало А.В.,

представника позивача адвоката Коцан Р.М.,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач, від імені якої діє адвокат Коцан Руслан Мар`янович, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виселити останнього із житлового будинку АДРЕСА_1 з особистими речами без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2021, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, зареєстрований та продовжує фактично самовільно проживати у даному будинку. При цьому, у них немає жодних родинних відносин. Звертає увагу суду на те, що між ними склались неприязні стосунки, що супроводжуються побутовими житловими конфліктами, скандалами та сварками. Останній вчиняє домашнє насильство, чим завдає шкоду її фізичному та емоційному здоров`ю. Зазначає, що неодноразово просила відповідача виселитись та знятись із реєстраційного обліку, однак останній відмовляється..

Процесуальні дії вчинені судом.

19.08.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 06.09.2021.

Ухвалою від 06.09.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження 05.10.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

05.10.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 04.11.2021.

04.11.2021 розгляд справи відкладено на 30.11.2021 у звязку з неявкою відповідача та відсутністю належних даних про його повідомлення про дату, час, і місце судового засідання.

Обставини справи встановлені судом.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2021, виданого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., яке зареєстроване у реєстрі за №832, спадкова справа №55/2021 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №268418456 від 30.07.2021, позивач ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №1983 від 09.04.2021, ОСОБА_1 зареєстрована на АДРЕСА_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2020 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 , зокрема розділу IV «Прописка» вбачається, що у даному будинку числиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 з 24.09.2019, а.с. 13.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Доводи учасників справи.

Представник позивача адвокат Коцан Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладених у позовній заяві обставинам. Просив позов задоволити та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення.

Крім того, задля забезпечення принципу диспозитивності, змагальності, відкритості інформації, щодо справи та належного повідомлення відповідача про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було розміщено оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Відповідач на розгляд справи не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності, ухваливши про заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Позиція суду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка є власницею житлового будинку на вул. АДРЕСА_1 .

Згідно будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 , зокрема розділу IV «Прописка» вбачається, що у даному будинку числиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 з 24.09.2019, а.с. 13.

Правовою підставою звернення позивачки з даним позовом до суду було те, що фактичне проживання та реєстрація відповідача у належному їй житловому будинку створює щоденні незручності, позаяк останній чинить їй перешкоди у користуванні будинком та майном, яке знаходиться у ньому, що призводить до порушення її права на недоторканість житла, яке гарантоване ст. 30 Конституції України.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Суд вважає обгрунтованими доводи представника позивача про те, що фактичне проживання та реєстрація відповідача, систематичне порушення останнім правил співжиття у належному позивачці будинку, а також те, що вжиття заходів попередження або громадського впливу, не дали позитивних результатів, що призводить до створення їй незручностей у користуванні та розпорядженні своїм майном.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_2 із житлового будинку АДРЕСА_1 з особистими речами без надання іншого житлового приміщення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Курус Р.І.