Справа № 587/2408/20
РІШЕННЯ
01 лютого 2021 року Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.
за участю секретаря судового засідання Землюк А.П.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Садівничого товариства «Маяк-2010» (с. Сад Сумського району Сумської області), третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора (м. Суми, пр. Шевченка, 3) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на садовий будинок АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 і після її смерті відкрилась спадщина. Вона, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса Сумської МДНК Чернетченко Т.М. від 19.06.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на зазначений садовий будинок з господарським будівлями і спорудами, оскільки у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на вказаний садовий будинок. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.
В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила справу слухати у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Представник Садівничого товариства «Маяк-3» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву, про те, що справу просить розглядати у його відсутність, проти позову заперечень не має.
Державний нотаріус Сумської МДНК Чернетченко Т.М. направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 (а.с. 7-8).
Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 , позивачка по справі
Відповідно до довідки № 25 від 05.10.2020 року, виданої за підписами голови СТ «Вчитель 3» та голови правління СТ «Маяк-2010», ОСОБА_1 є членом садівничого товариства «Маяк-2010» та за нею закріплена земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,0579 га, наданої для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, Садівська сільська рада, садівниче товариство «Вчитель-3» садівничого товариства «Маяк-2010», на якій розташований цегляний будинок та дерев`яний сарай (а.с. 10).
Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на ім`я ОСОБА_1 на вказаній земельній ділянці розташований садовий будинок А-1, загальною площею 22,7 кв.м., сарай Б, Душ В, Вбиральня Г та огорожа № 1-2, рік побудови даний будівель та споруд -1990. (а.с. 28-30).
Відповідно до експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 1115 приміщення не зданого в експлуатацію садового будинку та господарчих споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , відповідають державним будівельним нормам та придатні до подальшої експлуатації (а.с. 31-33).
За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.
Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку. Такий же висновок зроблено у п 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у спорах про спадкування».
Як роз`яснено у п.7, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч.1 ст. 376 ЦК), то до спадкоємців переходить право власності лише на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (частина шоста статті 376 ЦК).
Згідно ч.3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 р. вказано, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.
Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).
Вищезазначені правові позиції викладені в постанові №6-130 цс13 від 04.12.2013 року.
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.
Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76.
Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Цими ж правилами надається визначення таких понять, як переобладнання і перепланування.
При цьому судам слід враховувати наявність технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, наявність даних про не порушення прав власників інших квартир та правил експлуатації будинку.
У судовій практиці поширеними є випадки звернень до суду громадян, яким у встановленому законом порядку надано земельні ділянки для будівництва житлових будинків. Фактично збудувавши їх до 1992 року, громадяни своєчасно не оформили право власності на них. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.
Згідно до абзацу 3 п.9 Розділу 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. №3038-VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення.
На прибудови, побудовані після 12 березня 2011 року, поширюється загальний порядок будівництва, для якого потрібно максимальну кількість документів (вихідні дані, проект, подача декларації про початок будівництва, декларація про готовність).
Замість отримання вихідних даних і проекту дозволяється будівництво і введення в експлуатацію на підставі будівельного паспорта.
Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
У матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації прав на спірний садовий будинок з надвірними будівлям та спорудами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до компетентних органів щодо реєстрації права власності на садовий будинок, а з поданого технічного паспорту вбачається, що садовий будинок збудований у 1990 році.
Тобто, судом встановлено, що позивачка не позбавлена права звернутись (повторно) до державного реєстратора, надавши останньому документи, які свідчать про те, що садовий будинок був збудований в 1990 року, а тому орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власником(ами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі наведеного, керуючись , ст. ст. 10-13, 81, 89, 200, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Садівничого товариства «Маяк-2010» (с. Сад Сумського району Сумської області), третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора (м. Суми, пр. Шевченка, 3) про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних