П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 756/926/21

Номер провадження 22-ц/824/15168/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Нежури В. А.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Луценка О. М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київмськбуд-1» до державного реєстратора Філії комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по м. Києву Носова Сергія Сергійовича, ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Київміськбуд-1» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом, з урахуванням подальших уточнень, до державного реєстратора Філії комунального підприємства Рожівської сільської ради « Рожівське» по м. Києву Носова Сергія Сергійовича, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37832172 від 30.10.2017 р. 11:47:15, прийняте державним реєстратором філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Носовим Сергієм Сергійовичем, а саме: про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 2632,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 23078454); скасування запису про право власності № 23078454 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 2632,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису 23078454; дата внесення запису: 25.10.2017 року) ОСОБА_1 на нежитлову будівлю, загальною площею 2632,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; визнання припиненим за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 2632,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яке було зареєстровано за ним 25.10.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з інформації, розміщеної на сайті безкоштовних оголошень ОLХ, позивачу стало відомо, що нежитлова будівля, загальною площею 2632,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виставлена на продаж за ціною 1 250 000 доларів США.

Пізніше, з публічної та відкритої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що вищевказана нежитлова будівля зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 .. При цьому, згідно інформації вказаній у інформаційній довідці, підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт був, зокрема, договір про відступлення права вимоги, серія та номер: Б/н, виданий 16 вересня 2016 року.

Позивач зазначає, що рішенням Господарського районного суду міста Києва від 13 березня 2013 року (справа №5011-51/9887-2012) договір про придбання адміністративної (нежитлової) будівлі №30/12, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площа забудови 2632 м.кв., укладений 30 грудня 2009 року між Державним спеціальним проектним інститутом МВС України та ПрАТ «Київміськбуд-1», розірвано, та стягнуто з ПрАТ «Київміськбуд-1» сплачену Інститутом суму коштів. Зазначене рішення виконано не було.

16 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та Інститутом укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30 грудня 2009 року на підставі якого, право власності на вищевказану нежитлову будівлю зареєстровано за ОСОБА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року (справа № 756/8023/17), яке постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року залишено без змін, визнано недійсним договір від 16 вересня 2016 року про відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежилої будівлі, укладений між Державним спеціальним проектним інститутом МВС України та ОСОБА_1 . Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, визнання вищевказаного договору про відступлення права вимоги (цесії), як правовстановлюючого документа, на підставі якого державним реєстратором прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, недійсним, є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37832172 від 30 жовтня 2017 року, прийнятого державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Носовим Сергієм Сергійовичем.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року (а.с. 133-137) у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Київмськбуд-1» до державного реєстратора Філії комунального підприємства Рожівської сільської ради « Рожівське» по м. Києву Носова Сергія Сергійовича, ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 29 вересня 2021 року ПрАТ «Київмськбуд-1» подало апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просило рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30 грудня 2009 року укладеного між ним та Інститутом, зареєстрував за собою право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року (справа № 826/4260/18), яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року залишено без змін, право власності ОСОБА_1 на вищевказану нежитлову будівлю, скасовано, а 30 січня 2020 року остання була відчужена скаржником на користь ТОВ «Столична Девелоперська компанія».

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року (справа № 756/8023/17), яке постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року залишено без змін, та яке набрало законної сили, договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30 грудня 2009 року,визнано недійсним.

Постановою Верховного Суду від 04 лютого 2021 року (справа № 826/4260/18) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року скасовано, а провадження у справі, закрито, оскільки її розгляд віднесено до цивільної юрисдикції.

Таким чином, відповідач-2 не позбавлений можливості повторно зареєструвати за собою право власності на нежитлову будівлю, що порушує права скаржника.

Враховуючи наведене, скаржник вважає, що висновок суду про відсутність предмету спору не відповідає фактичним обставинам та заявленим позовним вимогам.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представники скаржника - Єрьомін О. В. та Веничук Є. В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник відповідача-2 - адвокат Гонтарєв Р. М. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.

Відповідач-1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення на його електронну адресу у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем заявлених ним позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 16 вересня 2016 року між Державним спеціальним проектним інститутом МВС України та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі за умовами якого, останній приймає право вимоги за договором про придбання адміністративної (нежитлової будівлі) № 30/12 від 30 грудня 2009 року на адміністративну (нежитлову будівлю) загальною площею 2632 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладеним між цементом та боржником - ПрАТ «Київміськбуд-1», що є продавцем за цим договором (а.с. 08-10).

25.10.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за № 23078454 про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 2632,2 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 . Підстава виникнення права власності: договір про придбання адміністративної будівлі № 30/12 від 30 грудня 2009 року; додаткова угода № 4 від 19 січня 2012 року; додаткова угода від 16 вересня 2010 року; договір про відступлення права вимоги від 16 вересня 2016 року; акт прийняття в експлуатацію від 10 грудня 2007 року, виданий Державною приймальною комісією; розпорядження № 1259 від 26 грудня 2017 року Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації; технічний паспорт від 06 березня 2017 року Київського міського БТІ. (а.с. 07).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року (справа № 756/8023/17) (а.с. 40-46), яке постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року залишено без змін (а.с. 47-50) визнано недійсним договір від 16 вересня 2016 року про відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежилої будівлі, укладений між Державним спеціальним проектним інститутом Міністерства внутрішніх справ України та ОСОБА_1 .

Так, частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 15 та частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю за ОСОБА_1 , скасувати запис про право власності на нежитлову будівлю та визнати припиненим право власності ОСОБА_1 на зазначену будівлю.

Разом з тим, як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата та час формування 17.02.2021, 19:05:17, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, зареєстровано за ТОВ «Столична Девелоперська компанія».

Таким чином, станом на 17 лютого 2021 року у відповідача-2 відсутнє зареєстроване право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, а відтак, його не може бути скасовано.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) дійшла висновку про те, що спір про скасування запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою.

Разом з тим, докази на підтвердження того, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ПрАТ «Київміськбуд-1», відсутні, як і відсутні докази на підтвердження реєстрації права власності на зазначене майно, за ОСОБА_1 . Таким чином, підстави вважати, що діями відповідачів-1 та 2 права ПрАТ «Київміськбуд-1» були порушені, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення даного позову.

Посилання скаржника на те, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не є підставою для скасування оскаржуваногорішення, оскільки із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата та час формування 17.02.2021, 19:05:17, вбачається, що право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, зареєстровано за ТОВ «Столична Девелоперська компанія».

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що відповідач-2 не позбавлений можливості повторно зареєструвати за собою право власності на нежитлову будівлю, що порушує права скаржника, оскільки як вбачається з матеріалів справи, станом на 17 лютого 2021 року право власності на вказаний об`єкт вже зареєстровано за ТОВ «Столична Девелоперська компанія».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

В. А. Нежура