Справа№ 141/351/19
Провадження№2/141/69/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Маліцькому В.М.,

сторони в судове зсідання не з`явились ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/351/19 за позовом ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області 19.04.2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на її ім`я залишив заповіт від 22.02.2002 року, реєстровий № 20, посвідчений Рожичнянською сільською радою Оратівського району Вінницької області, на все спадкове майно. При цьому, заповіт не змінено та не скасовано, оciб, які мають право на обов`язкову долю у спадщині, немає.

Спадкова справа № 74/2017 до майна померлого батька ОСОБА_2 заведена за заявою ОСОБА_1 від 25.02.2017 року у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області 15.03.2017 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю), розташованої на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 2,99 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) cepії ВН № 0234422, виданим 19.12.1996 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області.

Оформити спадкове право на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 не може, оскільки сертифікат cepії ВН № 0234422 втрачено. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 226/02-31 від 18.04.2019 року.

Ухвалою суду від 15.12.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.01.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася. До суду 30.12.2020 року надійшла заява позивача ОСОБА_1 (Вх.№ 2306/20-Вх) про розгляд справи без її участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач Оратівська селищна рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому, до суду 11.01.2021 року надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. (Вх. № 62/21-Вх) про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.08.2016 року, серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з заповіту від 22.02.2002 року, посвідченого Рожичнянською сільською радою Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 20, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 .

15 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Оратівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47089895 від 15.03.2017 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62949088 від 17.12.2020 року, спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено Оратівською державною нотаріальною конторою 15.03.2017 року.

Відповідно до спадкової справи № 74/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкову справу відкрито 15.03.2017 року за заявою ОСОБА_1 .

Як вбачається з виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № К-13/0-0.31-19/131-19 від 22.01.2019 р., виданої відділом в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії ВН № 0234422 за порядковим № 751 зареєстровано 19.12.1996 року на ОСОБА_2 , який проживав на території с. Оратівка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,99 га. Вартість земельної частки (паю) становить: 100569 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 04.10.1996 року за № 230. Вартість земельної частки (паю) на день смерті: 26.08.2016 року становить: 100569 грн. Державний акт на вказану земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) не видавався.

04 квітня 2019 року в газеті «Обрії Оратівщини» опубліковано оголошення про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН № 0234422, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення права на вказане спадкове майно, постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В.В. № 226/02-31 від 18.04.2019 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Рожичнянське» с. Рожична Оратівського району Вінницької області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0234422, виданого на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 04.10.1996 року, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,99 га. Крім того, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом на вказане спадкове майно. Однак, у зв`язку із втратою сертифікату серії ВН № 0234422, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В.В. № 226/02-31 від 18.04.2019 р. про відмову ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). При цьому, інших спадкоємців за заповітом та за законом ні нотаріусом, ні судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлого батька ОСОБА_2 , той факт, що спадкодавець за час свого життя отримав сертифікат серії ВН № 0234422 від 19.12.1996 року на право на земельну частку (пай) площею 2,99 в умовних кадастрових гектарах, та згідно заповіту від 22.02.2002 року, посвідченого Рожичнянською сільською радою Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 20, заповів її ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 293, 315, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,99 га, розташовану на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) cepії ВН № 0234422, виданого 19.12.1996 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 05.02.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

Відповідач: Оратівська селищна рада Оратівського району Вінницької області (вул. Паркова, 14 смт. Оратів Оратівського району Вінницької області).

Суддя С.В. Климчук