Справа № 545/3393/21
Провадження № 2/545/1441/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

при секретарці - Данко А.Р.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що у 1981 році радгосп імені Шевченка. Полтавського виробничо-аграрного об`єднання садівничих радгоспів Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області передав у власність житловий будинок в с. Нижні Млини Полтавського району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Наказом № 97-П від 04.06.1981 року їм було виділено присадибну земельну ділянку по 0,06 га кожному для обслуговування зазначеного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після нього спадщину оформила його дружина, ОСОБА_3 , яка 03.09.2012 року оформила свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» житловий будинок фактично поділений на дві частини з окремими входами в одній з яких проживає позивачка, а в іншій - ОСОБА_3 , яка вже оформила право власності на належні їй частину будинку в порядку спадкування.

До складу нерухомого майна за вище вказаною адресою входить житловий будинок "А-1,А1-1,А2-1" загальною площею 150 м. кв., сарай "Б" (тимчасовий), гараж "В", сарай "В1", погріб "в", вбиральня "Г", сарай "Д", вбиральня "Е", колодязь №1, вигрібні ями №2,6, огорожа №7,8, хвіртка, ворота №5,9, вимощення І,ІІ. Всі капітальні будівлі і споруди збудовані в період з 1965 року по 1992 рік. Земельна ділянка, на якій розташовані будинок і господарські будівлі, згідно запису в земельнокадастровій книзі за № 172 комунальної власності.

Про належність позивачці Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 свідчить також довідка № 2821 від 09.07.2021 року Щербанівської сільської ради Полтавського району. Позивачка зареєстрована за даною адресою з 10.04.1981 року. Правоустановчі документи на будинок відсутні.

На даний час позивачка не має можливості зареєструвати право власності на свою частину будинку з господарськими будівлями, так як документів про передачу їй у власність нерухомого майна не має. Вона не є забудовником, отже не має права звертатися до Державної архітектурно-будівельної інспекції із декларацією про завершення будівництва. Крім того, будинок побудований до 1992 року, а згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях сільських рад, ї які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні), житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. Також позивачка не має змоги зареєструвати право власності згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку не внесена до державного земельного кадастру. А для реєстрації земельної ділянки необхідно мати право власності на житловий будинок, для якого відводиться земельна ділянка. Отже, позивачка вимушена звернутися до суду з питанням про визнання права власності на належну їй 1/2 частину житлового будинку. Про те, що позивачка володіє частиною житлового будинку свідчить саме наказ № 97-П від 04.06.1981 р. про виділення земельних ділянок. На той час уже будинок знаходився на даній земельній ділянці, так як він був збудований в 1965 році (за даними технічного паспорту). На жаль, інших правоустановчих документів, що підтверджували б право власності на нерухоме майно не існує, що і стало підставою для зверненні позивачки до суду з відповідним позовом.

Відповідно до архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель, будинок розташований на ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН- Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій". Технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку - задовільний. Даний житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивачки - адвоката Савчука О.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та прохали задовольнити.

Від представника відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що у 1981 році радгосп імені Шевченка. Полтавського виробничо-аграрного об`єднання садівничих радгоспів Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області передав у власність житловий будинок в с. Нижні Млини Полтавського району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Наказом № 97-П від 04.06.1981 року їм було виділено присадибну земельну ділянку по 0,06 га кожному для обслуговування зазначеного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після нього спадщину оформила його дружина, ОСОБА_3 , яка 03.09.2012 року оформила свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» житловий будинок фактично поділений на дві частини з окремими входами в одній з яких проживає позивачка, а в іншій - ОСОБА_3 , яка вже оформила право власності на належні їй частину будинку в порядку спадкування.

До складу нерухомого майна за вищевказаною адресою входить житловий будинок "А-1,А1-1,А2-1" загальною площею 150 м. кв., сарай "Б" (тимчасовий), гараж "В", сарай "В1", погріб "в", вбиральня "Г", сарай "Д", вбиральня "Е", колодязь №1, вигрібні ями №2,6, огорожа №7,8, хвіртка, ворота №5,9, вимощення І,ІІ. Всі капітальні будівлі і споруди збудовані в період з 1965 року по 1992 рік. Земельна ділянка, на якій розташовані будинок і господарські будівлі, згідно запису в земельнокадастровій книзі за № 172 комунальної власності.

Про належність позивачці Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 свідчить також довідка № 2821 від 09.07.2021 року Щербанівської сільської ради Полтавського району. Позивачка зареєстрована за даною адресою з 10.04.1981 року. Правоустановчі документи на будинок відсутні.

На даний час позивачка не має можливості зареєструвати право власності на свою частину будинку з господарськими будівлями, так як документів про передачу їй у власність нерухомого майна не має. Вона не є забудовником, отже не має права звертатися до Державної архітектурно-будівельної інспекції із декларацією про завершення будівництва. Крім того, будинок побудований до 1992 року, а згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях сільських рад, ї які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні), житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. Також позивачка не має змоги зареєструвати право власності згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку не внесена до державного земельного кадастру. А для реєстрації земельної ділянки необхідно мати право власності на житловий будинок, для якого відводиться земельна ділянка. Отже, позивачка вимушена звернутися до суду з питанням про визнання права власності на належну їй 1/2 частину житлового будинку. Про те, що позивачка володіє частиною житлового будинку свідчить саме наказ № 97-П від 04.06.1981 р. про виділення земельних ділянок. На той час уже будинок знаходився на даній земельній ділянці, так як він був збудований в 1965 році (за даними технічного паспорту).

Відповідно до архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель, будинок розташований на ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН- Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій". Технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку - задовільний. Даний житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 30, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст. ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), право власності на 1/2 частину Житлового будинку "А-1,А1-1,А2-1" загальною площею 150 м. кв., сарай "Б" (тимчасовий), гараж "В", сарай "В1", погріб "в", вбиральню "Г", сарай "Д", вбиральню "Е", колодязь №1, вигрібні ями №2,6, огорожу №7,8, хвіртку, ворота №5,9, вимощення І,ІІ, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій