Справа № 357/6127/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю. В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.05.2018 року у Чернігівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 28, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».
В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття взаємної поваги та любові, мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам.
08.06.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
12.07.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам.
20.09.2021 та 25.11.2021 року позивач зверталась до суду із заявами, в якій остання просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. В заяві від 25.11.2021 року просить судові витрати залишити за нею.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З 17.05.2018 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 28.
Відповідно до змісту копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 є громадянином Азербайджанської Респуліки .
Позивач по справі є громадянкою України, що вбачається з копії паспорта останньої, виданого Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 07.12.2010 року серії НОМЕР_2 .
Згідно наявної у справі копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до змісту частини 1 статті 58 та статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
22 січня 1993 року в Мінську (Республіка Білорусь) в рамках країн СНД, з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі - Конвенція), яку 10 листопада 1994 року ратифіковано Верховною Радою України, та 14 квітня 1995 року Конвенція набула чинності для України.
Зазначену Конвенцію слід застосовувати у відносинах України, зокрема, з Азербайджанською Республікою,
Частиною другою статті 1 Конвенції передбачено, що громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.
Відповідно до статті 28 Конвенції по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви (пункт перший статті). Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу (пункт другий статті).
По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви подружжя проживає на території іншої Договірної Сторони, то компетентні також установи цієї Договірної Сторони. По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя (стаття 29 Конвенції).
Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
У даній справі суд також враховує, що з позовом позивач звернулась у червні 2021 року, підтримала вимоги про розірвання шлюбу в поданих до суду заявах від 20.09.2021 та 25.11.2021 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому навні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 17.05.2018 року Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 28- розірвати.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СуддяА. Ю. Цуранов