№ 637/894/20
№ 2-п/637/5/21
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2021 року смт Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Бутрик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Шевченкове Харківської області заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

у с т а н о в и в :

Представник заявника за довіреністю Леонова Ю. О. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява мотивована тим, що судом при винесенні заочного рішення неповно з`ясовано обставини справи, належним чином не повідомлений відповідач, що унеможливило подати відзив на позов. Просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, переглянути, скасувати заочне рішення Шевченківського районом суду Харківської області від 26 листопада 20202 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Щодо підстав поновлення строку на подання такої заяви вказує, що судове рішення було отримано заявником засобами поштового зв`язку 04.12.2020, а заява про його перегляд була подана 21.12.2020, тобто без пропуску відповідного строку на її подання, який спливає 24.12.2020.

Оскільки заявник фактично проживає у житловому приміщенні своєї тещі ОСОБА_3 , яка до 08.04.2021 знаходилася за межами України, а до 10 квітня 2021 була відсутні за місцем реєстрації та мешкання, отримати довідку про своє фактичне проживання для надання її до суду за відсутності ОСОБА_3 у заявника не було можливості.

Щодо поважності причин неявки у судове засідання, заявник не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання, в зв`язку з тим, що не був належним чином повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання, а тому не знав про таке повідомлення та відповідно його не бачив. Судові документи по справі не отримував, в судових повістках не розписувався, оскільки фактично не проживає за місцем реєстрації, а мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи та прийняття заочного рішення. Про наявність судового рішення про стягнення з нього заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» дізнався лише при отриманні заочного рішення 04.12.2020.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надала на адресу суду заяву про розгляд заяви без їх участі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилася, посилаючись на наявність в матеріалах справи відповіді на відзив та відзиву на уточнену заяву про перегляд заочного рішення. Просила відмовити у перегляді заочного рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 26.11.2020, пославшись на обставини, які викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступного.

Відповідно дост.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

21.12.2020 заявник вже звертався із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 28.12.2021 заяву залишено без руху та заявнику надано строк 5 днів для усунення недоліків /а.с. 98/.

18.01.2021 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення визнано не поданою та повернуто заявнику /а.с. 101/.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені ( ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено вищевказаними рішеннями суду, 26 листопада 2020 року Шевченківським районним судом Харківської області ухвалено заочне рішення у справі № 637/894/20 /а.с. 74-78/.

Копія заочного рішення суду від 26 листопада 2020 року була направлена за адресою зареєстрованого у встановленому законом місцем проживання відповідача ОСОБА_1 /а.с. 63, 79, 83/.

З повторно наданої заяви про перегляд заочного рішення від 25.05.2021 заявником не усунуто підстав, які першочергово стали для повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Як вбачається з заяви, представником вказано, що 04.12.2020 після отримання заочного рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 26.11.2020 по справі № 637/894/20 засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації матері заявника, яка фактично мешкає там же, жодних інших документів з Шевченківського районного суду Харківської області його матір`ю та заявником не отримувались і вони не були обізнані про слухання справи № 637/894/20. /а.с. 83/.

Натомість, матеріалами справи спростовуються доводи представника щодо необізнаності заявника про слухання справи, оскільки матеріали справи містять зворотнє поштове повідомлення, адресоване відповідачу ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 , в якому наявний підпис про отримання рекомендованого листа з повідомленням про слухання в Шевченківському районному суді Харківської області справи № 637/894/20, а саме відображено дату «12.11.2020» прізвище « ОСОБА_4 » та «підпис». /а.с. 72/.

Відповідно до частини третьої ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Крім цього, відповідно до частини третьої ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Разом з тим, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду Харківської області від 18.01.2021 заявнику повернуто заяву про перегляд заочного рішення від 21.12.2020, яку заявником згідно зворотному поштовому повідомленню отримано 06.02.2021 року, тобто за цією ж адресою.

Із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся більш ніж через п`ять місяців з дня його ухвалення /а.с 152/.

Отже, суд зазнаяає, що відповідач по справі, ОСОБА_1 , мав можливість бути інформованим про стан розгляду справи та надати необхідні докази, звернутись із заявою про перегляд заочного рішення вчасно.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРвизначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У відповідності до положень ст.126 ЦПК України в редакції, що діє на момент подачі заяви про поновлення строку, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 127 ЦПК України, в редакції, що діє на момент подачі заяви про поновлення строку, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах:Sovtransavto Holding v. Ukraine, №48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «resjudicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).).

Відтак з урахуванням наведеного та принципу resjudicata, суд позбавлений можливості повторного розгляду питань, які вже були предметом розгляду, без нових обставин, і доказів на підтвердження таких обставин, та по яких постановлено судові рішення, що набрали законної сили,що вбачається згідно зданими відкритого доступу до ЄДРСР.

Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У спірній по справі ситуації, суд виходить з того, що відповідачем ( заявником ) ОСОБА_1 не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства. Заявником не спростовано обставини, які встановленні судом, враховуючи, що судом також вже було визнано неподаною та повернуто заяву про перегляд заочного вішення.

З урахуванням положень ч. 2 ст.126 ЦПК України, а також враховуючи, що ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, його заяву про перегляд заочного рішення суду від 26.11.2020 по вказаній вище цивільній справі слід залишити без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ч. 13 ст.7, ст.ст.126, 247, 260, 272, 287, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Н.І.Островська