ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/329/21 Справа № 216/2807/18 Головуючий у першій інстанції: Кузнецов Р.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ПАТ «ПриватБанк» (перейменовано в АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.01.2008 ОСОБА_1 (позичальник) отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80%. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним вище кредитним договором станом на 30.04.2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 62281,96 грн., з яких 5767,52 грн. заборгованість за кредитом; 46637,47 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 6673,07 грн. пеня та комісія, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 2953,90 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 62281,96 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 62281,96 грн. за кредитним договором б/н від 04.01.2008, яка складається з заборгованості за кредитом 5767,52 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом 46637,47 грн.; заборгованість за пенею та комісією 6673,07 грн.; 250,00 грн. штраф (фіксована складова), 2953,90 грн. штраф (процентна складова). Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, зокрема, територіальної підсудності, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 62281,96 грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було. Банком надані суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та направлення справи на розгляд за встановленою підсудністю - до Центрального районного суду м. Миколаєва, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію заяви позичальника ОСОБА_1 від 04.01.2008 року, за змістом якої відповідач отримав банківську платіжну (кредитну) карту зі встановленим кредитним лімітом 250,00 грн., базовою процентною ставкою 1,9% на місяць (22,8% річних) на залишок заборгованості та щомісячною комісією 1,00% (а.с. 8). В заяві також передбачено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк буде змушений звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,0 грн. + 5% від суми позову.

Долучені до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено, зокрема, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору 12 місяців з моменту підписання (п. 9.12) та інші умови, - відповідачем не підписані (а.с. 9-14).

Заява позичальника містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.01.2008 року, згідно якого, станом на 30.04.2018 року банком нарахована заборгованість в загальному розмірі 62281,96 грн., з яких 5767,52 грн. заборгованість за кредитом; 46637,47 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 6673,07 грн. пеня та комісія, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 2953,90 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-8).

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради №4941 від 14.06.2018 року, наданих на запит суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Однак, згідно копії паспорта відповідача серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМСУ в Дніпропетровській області 11.06.2015 року, з місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 було знято з реєстрації 25.11.2016 року та цього ж дня зареєстроване по АДРЕСА_2 до 11.10.2018 року (а.с. 53-55).

В подальшому, з 11 жовтня 2018 року по 29.04.2020 року місце проживання відповідача було зареєстроване по АДРЕСА_3 ; а з 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_4 (а.с. 53-55).

Отже, на час пред`явлення даного позову (31.05.2018 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви) зареєстроване місце проживання відповідача було по АДРЕСА_2 ; на час розгляду справи місцевим судом 04.02.2019 року зареєстроване місце проживання відповідача було по АДРЕСА_3 , що не відноситься до територіальної підсудності Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно ч. 2 ст. 378 ЦПК України справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Колегія приймає до уваги доводи апелянта, що він не був належним чином повідомлений про слухання справи судом першої інстанції; матеріалами справи такі твердження відповідача не спростовані. Тому відповідач був позбавлений можливості надати суду відзив на позовну заяву та, зокрема, заявити про непідсудність справи Центрально-Міському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Враховуючи викладене, зміст апеляційної скарги; встановивши, що на час пред`явлення позову у даній справі та на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач був зареєстрований за адресами у м. Кропивницький та у м. Херсон, що не відноситься до територіальної підсудності Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області; встановивши, що з 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_4 ), колегія дійшла висновку про наявність підстав для застосування положення ч. 1 ст. 378 ЦПК України, скасування оскаржуваного рішення, яке прийнято з порушенням правил територіальної юрисдикції, та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача по АДРЕСА_4 ).

Отже, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 378 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити на розгляд за встановленою законом підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді