Номер провадження: 22-ц/813/8559/21
Номер справи місцевого суду: 495/3090/20
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування та просив суд: визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 виданого державною податковою адміністрацією 10.04.1998), право власності в порядку спадкування на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва «1У», розташованого за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області вартістю 469 216 гривень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він, ОСОБА_1 у 2016 році звертався з позовом до ГОГ «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2018 року в задоволені позову йому було відмовлено.

При розгляді апеляційної скарги, яку він подав на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2018 року, Одеський апеляційний суд 10.03.2020 року у своїй постанові зазначив, ГОГ «Медик» належним відповідачем не є, в той же час при відсутності інших спадкоємців до участі слід залучити відповідну сільську раду, а саме Шабівську сільську раду. Також зазначено, що вирішення спору неможливо без залучення власника земельної ділянки, а саме Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

Враховуючи викладене, за захистом своїх майнових прав та інтересів, та відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, він звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва в порядку спадкування.

05 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом: 1) зобов`язання Шабівської сільської ради, адреса: вул. Центральна, 63, с. Шабо, забезпечити збереження та цілісність конструкцій, майна, обладнання та матеріалів споруди літ. «1У», що складається з ряду будівельних елементів (деталей) та розташоване за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом заборони проводити будь-які будівельні роботи, пов`язані з реконструкцією, перебудовою та забудовою, переобладнанням та передачею матеріалів, обладнання, конструкцій, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва іншим особам; 2) зобов`язаня третьої особи ГОГ «Медик», адреса: вул. Сонячна, 14, кв.8, м. Білгород-Дністровський, Одеська область , (голова правління Павленко Л.В.), не вчиняти дії щодо подальшої експлуатації, передачі у користування членам ГОГ «Медик» та іншими особами споруди під літерою «1У», загальною площею 72,60 кв.м., що складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 39,2 кв.м., та нежитлові приміщення загальною площею 33,40 кв.м., яка розташована за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

ОСОБА_1 , в обгрунтування поданої заяви, вказав, що предметом позову є саме будівельні матеріали, обладнання, конструкції які були використані в процесі будівництва нерухомого об`єкта літ. «1У». Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 014/2017 від 20.12.2017 року, знос матеріалів, обладнання, конструкцій на момент проведення експертизи склав 148000 грн. Враховуючи те, що експлуатація будинку відпочинку «1У» адміністрацією ГОГ «Медик» продовжується, загроза знищення або порушення цілісності конструкцій, обладнання та матеріалів споруди під літ. «1У», значно перевищила вказану в експертизі суму. У позивача відсутня будь-яка можливість мати доступ до будівельних матеріалів, конструкцій, обладнання та слідкувати за їх збереженням. На думку позивача співмірним забезпеченням позову, яке належить застосувати, є заборона вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

У зв`язку з знаходженням судді Савицького С.І. на лікарняному, за результатом автоматичного розподілу заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було передано до провадження судді Боярського О.О. та ухвалою суду від 07.04.2021 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 12.04.2021 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування- відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали з подальшим задоволенням заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому посилаючись на те, що ухвала про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову носить формальних характер, судом не було досліджено матеріали справи та не взято до уваги предмет та підстави позову.

Зокрема, в позовній заяві ОСОБА_1 наголошував на тому, що з 2011 року він не має доступу до об`єкта будівництва, який значиться під літерою «1У» та є предметом спору.

Також в ухвалі про відмову у забезпеченні позову від 12.04.2021 року не надано підстав та обґрунтування необхідності для вимагання від позивача забезпечення можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Заява про забезпечення позову шляхом заборони Шабівській сільській раді проводити будь-які будівельні роботи з реконструкції, перебудови та забудови, переобладнання та передачі матеріалів, обладнання, конструкцій, які були використані в процесі будівництва під літерою «1У» іншим особам не потребує будь-яких фінансових затрат, не має фінансового еквіваленту та не може спричинити збитків відповідачу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.06.2021 року справу було призначено до розгляду.

11 серпня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

При цьому посилаючись на те, що в даному випадку Шабівська сільська рада не вбачає обґрунтованих доводів необхідності передання спірного майна на зберігання Шабівській сільській раді та заборону вчиняти дії щодо спірного майна.

Також наголошує на тому, що апелянтом не надано жодних достовірних доказів щодо наміру правління ГОГ «Медик» вчиняти будь-які дії відносно спірного рухомого майна, які б могли утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог.

Шабівська сільська рада також повідомила, що матеріали, обладнання, що були використані в процесі будівництва об`єкта не є у користуванні та власності сільської ради, а отже унеможливлює здійснення будь-яких дій стосовно них.

12 серпня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ГОГ «Медик» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

При цьому посилаючись на те, що заявник не довів суду необхідність застосування заходів забезпечення позову; не навів спосіб, у який повинна діяти Шабіська сільська рада щодо забезпечення збереження та цілісності конструкцій; не навів спосіб, у який повинне діяти ГОГ «Медик» щодо невчинення дій з подальшої експлуатації, передачі у користування іншим особам вказаної споруди.

19 серпня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області було продубльовано відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Інші сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали та не заявляли.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд, приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходив з того, що звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивачем не надано достовірних жодних доказів щодо наміру правління ГОГ «Медик» вчиняти будь-які дії відносно спірного рухомого майна, які б могли затруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення. Заявником також не доведено яким чином вжиття заходів щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб може попередити невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Також, по справі не надані докази відсутності підстав для пропозиції зустрічного забезпечення по заяві про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування та просить суд: визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 виданого державною податковою адміністрацією 10.04.1998), право власності в порядку спадкування на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва «1У», розташованого за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області вартістю 469 216 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 у 2016 році звертався з позовом до ГОГ «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2018 року в задоволені позову йому було відмовлено.

При розгляді апеляційної скарги, яку він подав на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2018 року, Одеський апеляційний суд 10.03.2020 року у своїй постанові зазначив, ГОГ «Медик» належним відповідачем не є, в той же час при відсутності інших спадкоємців до участі слід залучити відповідну сільську раду, а саме Шабівську сільську раду. Також зазначено, що вирішення спору неможливо без залучення власника земельної ділянки, а саме Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

Враховуючи викладене, за захистом своїх майнових прав та інтересів, та відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, він звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Проте, в поданій заяві про забезпечення позову не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не навів доводів на спростування висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову.

Також колегія вважає за необхідне зазначити, що в межах заявленої заяви та характеру спірних правовідносин вжиття заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення позову.

Таким чином, подане клопотання про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованим та не підтверджене жодними доказами.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Неспроможними з правової точки зору є покликання на недодержання судом норм процесуального права. Так, згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

При цьому апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з вищезазначеною заявою у разі наявності належно мотивованих підстав для вчинення відповідних процесуальних дій та подання ним достовірних та достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова