Справа № 755/1504/21
Провадження № 2-о/755/155/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"29" січня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві ПФУ, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві ПФУ, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, яка 26 січня 2021 року передана у провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 3, 4 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви .

За правилом ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності ч. 2 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Главою 6 Цивільного процесуального кодексу України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, в тому числі, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Звертаючись з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник, ОСОБА_1 , просить суд: встановити факт належності свідоцтва про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 , виданого 16.07.1959 р. відділом РАГС виконкому Дмитровської районної ради депутатів трудящих (ЗАГС г. Дмитров исполком Дмитровского районного Совета депутатов трудящихся Московской области) Московської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про шлюб було зроблено актовий запис № 233, ОСОБА_1 та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; справу просить розглянути у її відсутність, враховуючи її похилий вік.

Обґрунтовуючи вимоги заяви заявник зазначає, що з 16.07.1959 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , про що цього ж дня було видано свідоцтво про шлюб, де зазначено відомості російською мовою, зокрема про чоловіка: ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявника помер, про що видано свідоцтво про смерть. На час смерті чоловіка подружжя були зареєстровані та проживала за одною адресою, заявник є непрацездатною особою, перебувала на утриманні померлого чоловіка, чиї доходи були для неї постійним і основним джерелом існування. ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги та має права на отримання передбаченої законодавством допомоги та право перейти на пенсію чоловіка. Листом Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві від 04.01.2020 р. заявнику відмовлено в наданні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців за померлого чоловіка ОСОБА_3 , у зв`язку з виявленими розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме у паспорт зазначено українською « ОСОБА_3 », російською « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про шлюб зазначено російською - ОСОБА_3 . Вказані виявлені розбіжності є підставою для звернення до суду.

Оскільки заявник просить розглянути справу у її відсутність, то до заяви нею мають бути подані усі наявні докази, що підтверджують факт належності їй правовстановлюючого документу, якими, зокрема, можуть бути заяви до офіційних установ, які б підтверджували факт перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 )), довідки, а також письмові заяви свідків, які б могли підтвердити такий факт.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено, що заявник, при зверненні до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу зазначених вище доказів не подала, а також відсутнє її відповідне клопотання, у разі необхідності, про витребування таких доказів із зазначенням установ, підприємств та організацій, в яких вони можуть зберігатися, у випадку якщо заявник позбавлена можливості їх отримати самостійно.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишення заяви без руху та надати строк заявнику для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві ПФУ, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - залишити без руху.

Надати можливість заявнику виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: