Справа №399/528/21
Провадження №2/399/266/2021
16 листопада 2021 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,
Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувсь до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачів як спадкоємців боржника на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.04.2011 року в сумі 7440, 00 гривень.
Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 18.04.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000, 00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 8000,00 грн., а ОСОБА_3 зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику ОСОБА_3 кредит у сумі, визначеній в договорі, однак остання свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом у сумі 7440, 00 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями померлої на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які на момент смерті постійно проживали разом із спадкодавцем, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Наведене підтверджується зазначенням в їх паспортах місця реєстрації, за яким проживала померла, а саме: АДРЕСА_1 .
26.08.2020 до Онуфріївської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора, на що 13.10.2020 отримано відповідь про те, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».
28.05.2021 до спадкоємців померлої позичальниці було направлено листи-претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, однак ніяких дій з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було вчинено.
Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 20.08.2021 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.04.2011 ОСОБА_3 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_3 в повному обсязі приєдналася до Умов і правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» і які разом з пам`яткою клієнта та Тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого вона отримана шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області /а.с. 56/.
Позичальник станом на день смерті, має заборгованість перед кредитором в сумі 7440, 00 грн., яка складається із: 7440, 00 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту.
31.07.2020 позивачем направлено претензію кредитора до Онуфріївської державної нотаріальної контори /а.с. 58/. За повідомленням завідуючої Онуфріївської державної нотаріальної контори від 02.10.2020 № 409/02-14 встановлено, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена 02.10.2020 на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» /а.с. 59/.
Згідно квитанції ПАТ «Укрпошта» від 28.05.2020 банком направлено листи-претензії про сплату заборгованості за кредитним договором в сумі 7440, 00 грн. спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 60-64/.
Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1213 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, однак зобов`язання за кредитним договором серед визначеного переліку відсутні, таким чином такі входять до складу спадщини.
Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Зі змісту зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.
За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 32 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Статтею 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
В матеріалах копії спадкової справи № 142/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 міститься довідка № 1504, видана 23.10.2020 Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, про те, що на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті ОСОБА_3 в будинку крім неї був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_2 , який 10 листопада 2020 року подав заяву про прийняття спадщини, яка складається з земельної ділянки площею 2, 5499 га, що розташована на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. В заяві зазначив, що інших спадкоємців у потерпілої немає. 10 листопада 2020 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку.
З витребуваної ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року довідки Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області № 1981 від 11.11.2021 вбачається, що на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті ОСОБА_3 в будинку крім неї були зареєстровані: її чоловік ОСОБА_2 , 1957 року народження, дочка ОСОБА_1 , 1986 року народження, онучка ОСОБА_4 , 2008 року народження та онук ОСОБА_5 , 2014 року народження.
На переконання суду, сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем та прийняла після померлої спадщину.
Таким чином, в матеріалах справи знаходяться суперечливі документи, з яких суд приймає до уваги ті, що знаходяться в матеріалах спадкової справи, на підставі якої чоловік померлої є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, тому повинен відповідати за борги спадкодавця перед кредитором.
Позивачем не доведено та не підтверджено матеріалами справи той факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, тому вона не може відповідати за борги її померлої матері ОСОБА_3 перед кредитором. Тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» слід стягнути суму боргу спадкодавця в розмірі 7440, 00 грн.
Крім того, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 2270,00 грн., які на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задовольнити частково.
В задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Суддя М.М. Лях