Справа № 216/3129/20
Провадження 2/216/661/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

03 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Сидорак В.В.

за участю секретаря судового засідання Балі А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право користування приміщенням, -

Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги, мотивує тим, що він є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку з господарчими спорудами та земельною ділянкою від 17.03.2020 року. На час оформлення договору у будинку мешкали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які 02.06.2020 р. звільнили його та знялись з реєстрації. У придбаному ним будинку зареєстрований також колишній чоловік продавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який не мешкає у зазначеному приміщенні з 2016 р., оскільки після розлучення почав мешкати однією сім`єю з іншою жінкою та залишив місце своє реєстрації добровільно, з реєстраційного обліку добровільно зніматися не бажає та місце його фактичного мешкання не відоме. На даний час відповідач житловим будинком не користується без поважних причин, витрат по його утриманню не несе, фактично мешкає за іншою адресою з 2016 року, користування припинив добровільно. Тому він і звернувся до суду з даним позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10.06.2020 року - ухвала про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстрації а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі - продажу житлового будинку з господарчими будівлями та земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. від 17.03.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 313 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,1000 га за кадастровим номером :08:118:0009 (а.с. 8-11). В даному домоволодінні зареєстрованим значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою від 01.06.2020 року за вих. № 2444, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради (а.с. 12). Відповідно до довідки заступника квартального комітету № 19 ОСОБА_5 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не проживає з листопада 2016 року та по теперішній час (а.с. 54).

ОСОБА_2 у вказаному домоволодінні не мешкає, жодним чином не приймає участі в його утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг. Де фактично відповідач мешкає позивачу не відомо, зв`язку з ним він не підтримує. Реєстрація відповідача в будинку чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням, оскільки це негативно впливає на матеріальне становище та не дозволяє вільно розпоряджатися належним позивачу майном на власний розсуд.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за вищевказаною адресою в судовому засіданні підтвердили свідки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . З позивачем не знайома, ОСОБА_2 знає, оскільки її діти з ним товаришували. Їй відомо що у будинку АДРЕСА_1 мешкала родина ОСОБА_7 приблизно до 2016 року, потім вони розійшлися і ОСОБА_2 пішов проживати в інше місце, де створив нову сім`ю.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . З позивачем не знайомий, відповідача знає, оскільки мешкали в одному будинку та товаришували. ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 розійшлись приблизно у 2015 році. Спочатку вони мешкали по АДРЕСА_3 , потім десь у 2013 році придбали будинок на АДРЕСА_1 . Після 2015 році він не бачив, щоб ОСОБА_7 мешкав у будинку по АДРЕСА_2 , він пішов мешкати до своєї матері за іншою адресою. ОСОБА_3 продала будинок по АДРЕСА_2 своїм родичам.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Позивача знає візуально. З ОСОБА_2 були сусідами до 2010 року. ОСОБА_2 розлучився з ОСОБА_3 десь 6 років тому. Після розлучення ОСОБА_7 всі власні речі забрав та в будинку не мешкає. Відомо, що ОСОБА_3 продала будинок, але коли не знає.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 41 Конституції України, ч.ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, які надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 33, 34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Як встановлено судом, відповідач за місцем реєстрації не проживає понад встановлений законом річний строк. Матеріали справи не містять доказів наявності поважних причин його не проживання в будинку, зокрема створення йому будь-яких перешкод в проживанні чи іншому користуванні житлом тощо, а також наявності між сторонами угоди щодо іншого порядку та строків користування житлом.

Водночас, наявність реєстрації відповідача без його фактичного проживання створює власнику перешкоди у здійсненні права власності.

За такого, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач не є членом сім`ї позивача, разом із ним не проживає і не веде спільного господарства, тому вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням підставні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, ст.223, 280-289, 352, 354 ЦПК України, ст. 71 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право користування приміщенням, - задоволити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкоди у користуванні ним власністю домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачений ним судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники цивільного провадження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 .

Головуючий суддя В.В. Сидорак