Провадження № 2-з/752/948/21
У Х В А Л А

Іменем України

30.11.2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Балаєва Леся Анатоліївна, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Балаєвої Л.А. про забезпечення позову, за якою вона просить суд вжити заходи забезпечення позову, заборонивши всім суб`єктам виконавчої служби вчиняти будь-які виконавчі дії щодо стягнення з пенсійного рахунку ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_2 до розгляду справи про стягнення боргу з видачею розписки.

В обгрунтування заяви зазначає, що позивач після заочного розгляду справи та винесення рішення Голосіївським районним судом міста Києва стягує з ОСОБА_1 грошові кошти за розпискою, а тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти виконавчі дії щодо стягнення з пенсійного рахунку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, частина 1 ст. 149 ЦПК України передбачає можливість вжиття судом заходів забезпечення позову, які є процесуальними діями, що гарантують можливість подальшого виконання судового рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимоги позивача (заявника). Вбачається, що виключною підставою застосування заходів забезпечення позову є заява учасника справи, а отже таких заходів не може бути вжито судом за власної ініціативи чи за ініціативи інших учасників судового процесу. Оскільки такими заходами забезпечується позов, то вжиті такі заходи можуть бути лише в позовному провадженні, а враховуючи положення ст. 42 ЦПК України, учасниками справи, що наділені правом подавати таку заяву, є сторони та треті особи. При цьому сторони та треті особи мають можливість подавати відповідну заяву лише за наявності у них процесуального статусу позивача, тобто це позивачі, позивачі за зустрічним позовом та треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору: зазначене випливає з ч. .2 ст. 149 ЦПК України, де вказано, що умовою забезпечення позову є ймовірність ускладнення поновлення порушених прав та інтересів саме позивача.

Як вбачається, заяву про забезпечення позову подано відповідачем у справі, що не передбачено положеннями ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики 21.07.2020р. судом винесено заочне рішення, за яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 основну суму боргу за договором позики від 01.01.2018р. в розмірі 110 727,00 грн., три відсотки річних у розмірі 6 380,00 грн., а також суму судового збору 1 172,00 грн.

Рішення набрало законної сили і на його виконання видано два виконавчих листа.

Як зазначено вище, частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає можливість забезпечення позову як до його пред`явлення, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

За частиною 3 та ч. 5 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

З наведеного випливає, що судовий розгляд справи завершується ухваленням рішення по суті позовних вимог і після ухвалення рішення у справі вжиття заходів забезпечення позову є неможливим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149, 152, 153, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Балаєва Леся Анатоліївна, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 15-ти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених статтями 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має

право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна карга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 30.11.2021р.

Суддя І.О. Ольшевська