Справа № 490/256/19
Провадження № 22-ц/812/1771/21
У Х В А Л А

19 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Царюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року про зміну способу і порядку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку шляхом подання до суду 18 серпня 2021 року апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Проте подаючи апеляційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року скаржником не було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та належних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку.

Отже ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказати інші поважні підстави для його поновлення.

За приписами пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Проте не додає до апеляційної скарги ніяких доказів на підтвердження свого статусу учасника бойових дій.

Водночас відповідно до положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає тих прав, які скаржник вважає порушеними рішенням суду першої інстанції, та такими, що дають право на звернення до апеляційного суду зі звільненням від сплати судового збору.

Скаржником не наведено правового обґрунтування порушення його прав як учасника бойових дій у судовому рішенні.

Системне тлумачення чинного законодавства в контексті пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для правового висновку, що встановлене згаданою нормою звільнення від сплати судового збору стосується випадків звернення перерахованих у ній осіб за захистом прав у випадку їх незабезпечення або порушення гарантій, преференцій, наданих відповідним законодавством виключно особам, що мають відповідний статус, зокрема статус учасника бойових дій.

Таку правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір" викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, що була підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, у цивільній справі, де предметом спору є визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Отже розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду щодо розподілу майна подружжя не впливає на порядок, обсяг соціальних гарантій ОСОБА_1 чи будь-яким чином стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій, а тому відсутні правові підстави звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду першої інстанції на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За такого на підтвердження оплати судового збору необхідно надати Миколаївському апеляційному суду оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю апеляційного провадження та є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без руху.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для надання заяви про поновлення пропущеного апеляційного строку із зазначенням поважних підстав для його поновлення та належних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку.

Якщо в зазначений суддею строк скаржником не буде подано заяву про поновлення строку або вказані ним підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Надати скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для сплати судового збору 454 грн.

У разі відмови у відкритті апеляційного провадження судовий збір підлягає поверненню заявнику.

Оригінал квитанції про сплату вказаної суми надати до Миколаївського апеляційного суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

У випадку не сплати судового збору у зазначений строк апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Л.М. Царюк