ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2362/21 Справа № 216/2042/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 28 серпня 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровани за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (50049, місто Кривий Ріг, вулиця Спаська, буд. 17-А, р/р НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги (утримання будинків та прибудинкової території) за період з 01.03.2016 по 01.12.2017, в розмірі 3351,70 грн (три тисячі триста п`ятдесят одна гривня сімдесят копійок), інфляційні збитки в розмірі 828,03 грн (вісімсот двадцять вісім гривень три копійки), 3% річних в розмірі 173,32 грн (сто сімдесят три гривні тридцять дві копійки).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» судові витрати у вигляді судового збору, у розмірі 1254,01 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят чотири гривні одна копійка).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що він звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на положення ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів»

Оскільки посилання ОСОБА_1 на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не ґрунтувалось на Законі, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року апеляційна скарга була залишена без руху та надано відповідачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху десять днів з дня отримання ухвали.

ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, надав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки суть спору безпосередньо пов`язана з його правами споживача та у зв`язку з неправомірним рішенням суду першої інстанції він змушений звернутись до суду апеляційної інстанції за захистом своїх прав, як споживача, зокрема просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, як споживача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, залишено без руху, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України в частині сплати судового збору.

Надано строк для усунення названих недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попереджено особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк апеляційна скарга буде повернута.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху надав заяву про усунення недоліків, в якій вкотре зазначив ті ж самі обставини, відповідно до яких, на його думку, він звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Колегія суддів не приймає до уваги, посилання ОСОБА_1 на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, оскільки вимоги про стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги не охоплюються предметною сферою застосування зазначеного Закону.

Так, у пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 102 про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Тобто, статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, пов`язаних з порушенням їх права, однак у даному випадку ОСОБА_1 є відповідачем по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, отже на нього не поширюються положення цієї норми права.

Ураховуючи категорію спору та вимоги, які були предметом розгляду, посилання заявника на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а тому він не може бути звільненим від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, необхідно вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: