Провадження № 2/641/1574/2021 Справа № 641/2389/21
26 серпня 2021 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
за участю секретаря судового засідання Шелудченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/2389/21
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТОРМЕТХАРКІВ"
про стягнення боргу,-
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ТОВ "ВТОРМЕТХАРКІВ" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Відповідно до копії пенсійного посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи.
15.10.2014 року відкрито виконавче провадження № 45100346 з примусового стягнення з ТОВ "ВТОРМЕТХАРКІВ" на користь ОСОБА_1 суми коштів, що підтверджується роздруківкою з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Станом на 28.05.2021 року виконавче провадження завершено.
Відповідно до копії виписки по рахунку, 18.03.2021 року ОСОБА_1 перераховано виконавчою службою заборгованість ТОВ "ВТОРМЕТХАРКІВ" по справі № 641/3361/14-ц, виконавче провадження № 45100346.
З огляду на невиконання відповідачем грошового зобов`язання, що виникло у нього на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року по справі № 641/3361/14-ц, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).
Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
Тобто, рішенням суду визначено грошове зобов`язання, це зобов`язання належним чином не виконано, тому в цьому випадку вимоги частини другої статті 625 ЦК України підлягають застосуванню, а кредитор має право на нарахування сум на підставі цієї статті за період невиконання рішення суду.
При цьому суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Приймаючи до уваги, що заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року по справі № 641/3361/14-ц про стягнення коштів виконано відповідачем в примусовому порядку тільки 18.03.2021 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТОРМЕТХАРКІВ" на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних.
Однак, враховуючи, що заочне рішення суду від 15.07.2014 року набрало законної сили лише 28.07.2014 року, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 18 ЦПК України щодо обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили, суд дійшов висновку про безпідставне нарахування позивачем інфляційних та річних за період з 15.07.2014 року по 27.07.2014 року, а тому у зазначеній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТОРМЕТХАРКІВ" про стягнення боргу задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТОРМЕТХАРКІВ" на користь держави судовий збір у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТОРМЕТХАРКІВ" (адреса місцезнаходження: пров. Вишневий, 3, м. Харків, код 35859052).

Повний текст рішення складено 26.08.2021 року.

Суддя С. О. Ященко