МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 484/3452/20
Провадження № 22-ц/812/100/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Маржиної Т.В. в приміщенні того ж суду, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 06 грудня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №404. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. З 2020 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові, з цього часу спільне господарство не ведуть. На даний час шлюб носить формальний характер, на примирення вона не згодна і строк для примирення їй не потрібен.

Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю не має. Спору про визначення місця проживання спільного з відповідачем сина також немає. Питання про виплату аліментів на утримання дитини вирішено в добровільному порядку.

Після розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Первомайська Миколаївської області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Високе Томашпільського району Вінницької області, який зареєстровано 06.12.2016 року Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 404. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачкою не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог про розірвання шлюбу. Вважає, що вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, які надані лише позивачкою, суд першої інстанції передчасно та помилково дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Також вказує, що розриваючи шлюб між ним та позивачкою, суд невірно встановив, що вони не підтримують подружніх стосунків з 2020 року, точна дата ні позивачкою, ні судом не встановлена.

Крім того, зазначає, що між ними не врегульовані майнові питання щодо нерухомого майна, придбаного за час шлюбу та питання щодо утримання дитини.

Більш того, відповідач зазначає, що на час подання позову і на сьогоднішній день вони з дружиною постійно проживають разом як одна родина, мають спільний бюджет та спільно ведуть господарство.

Тому вважає, що рішення Первомайського міськрайонного суду від 06.11.2020 року є передчасним, незаконним та необґрунтованим.

В судове засідання у суді апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Надіслали суду заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності.

06 січня 2021 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову та її обізнаність щодо наслідків закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову, передбачених ч. 2 ст. 373 ЦПК України.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява в якій він підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно положень ч.1 ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно з вимогами ч. ч.2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В поданій позивачкою ОСОБА_2 заяві зазначено, що вони з відповідачем примирилися, що вона бажає зберегти шлюб, щоб разом виховувати їх дитину. Тому вона відмовляється від свого позову про розірвання шлюбу та просить закрити провадження у справі.

В заяві від 02 лютого 2021р. позивачка зазначила, що з наслідками статей 206, 207, ч. 256, ст. 373 ЦПК України ознайомлена.

Подана ОСОБА_2 заява не суперечить вимогам ст. ст. 206, 207 ЦПК України та охоронюваних законом інтересам інших осіб.

За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, колегія суддів вважає, що слід прийняти відмову позивача від позову, визнавши нечинним рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 256, 367, 368, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали складено 04 лютого 2021 року.