Справа № 473/468/17
УХВАЛА

"04" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Водопостачання міста Вознесенська» про стягнення матеріальних збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою внаслідок невідповідності стану дороги вимогам безпеки руху.

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 , власник автомобіля «FREIGHTLINER FLC120» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу «TRAILOR SYY 3SX-24» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся в суд з позовом до відповідача Служби автомобільних доріг в Миколаївській області про стягнення матеріальних збитків в сумі 532123,31 грн., заподіяних 09.10.2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди через потрапляння автопотягу у вибоїну довжиною 7 метрів, шириною 6 метрів, глибиною 0,4 метра, що не була належним чином огороджена або позначена відповідними дорожніми знаками, що привело до перекидання та пошкодження автопотягу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (раніше Р-06 «Ульянівка Миколаїв»), яка суміщається з перехрестям вулиці Київська з вулицею Одеська у м. Вознесенську внаслідок недотримання відповідачем як власником автомобільної дороги обов`язків по ремонту та утриманню у безпечному для дорожнього руху стану дороги, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2016 року провадження у справі про притягнення водія автопотягу ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на те, що автомобілю «FREIGHTLINER FLC120» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу «TRAILOR SYY 3SX-24» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 спричинена матеріальна шкода в сумі 532123,31 грн., яка складається з вартості автомобіля визначеної звітом оцінювача №12/10/16 від 12.12.2016 року, вартості ремонтно-відновлювальних робіт напівпричепа, витрат пов`язаних з евакуацією автопотягу з місця ДТП, вартості проведення оцінки з визначення розміру заподіяних збитків 532123,31 грн., позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі співвідповідачем КП «Водопостачання міста Вознесенська», оскільки дана юридична особа у жовтні 2016 року на вказаній автодорозі проводила ремонтні роботи, пов`язані з усуненням аварійного стану каналізаційного колектора, у зв`язку з чим КП «Водопостачання міста Вознесенська» до Служби автомобільних доріг в Миколаївській області та до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області подано на погодження схему організації дорожнього руху, в тому числі, на підприємство покладено обов`язок про встановлення тимчасових дорожніх знаків, а відтак нехтування ними обов`язків може знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 11.10.2017 року по справі було призначено проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи (а. с. 211 том 1), провадження по справі було призупинено.

05.02.2018 року до суду надійшов висновок експерта №20643/17-54 від 26.01.2018 року (а.с. 1-20 том 2), де вартість матеріального збитку автомобілю складає 337073,86 грн., напівпричепу 163272,02 грн. і ухвалою суду від 07.02.2018 року (а. с. 22 том 2) провадження по справі поновлено.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 22.02.2018 року (а. с. 35-36 том 2) провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг в Миколаївській області про стягнення матеріальних збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою було закрито у зв`язку з відмовою представника позивача від позову.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 19.03.2018 року по справі було призначено проведення Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотехнічної експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 53-54 том 2), провадження по справі було призупинено.

27.08.2018 року до суду надійшов висновок експерта №18-1328 від 10.08.2018 року (а.с. 61-67 том 2) і ухвалою суду від 10.09.2018 року (а. с. 22 том 2) провадження по справі поновлено.

09.11.2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 до матеріалів справи залучено висновок судового експерта Семенченко Павла Олексійовича №158/10-18 від 07.10.2018 року, вказане дослідження проведено позивачем самостійно.

Ухвалою суду від 09.11.2018 року провадження по справі було призупинено у зв`язку з призначенням комплексної комісійної судово-автотехнічної та фоноскопічної експертизи.

04.01.2021 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів №28427/18-35/791/19-52/792/19-35 від 23.12.2020 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 05.01.2021 року провадження по справі поновлено, розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення експертизи стану дороги і дорожніх умов в місці дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.10.2016 року, оскільки згідно висновку комплексної комісійної судово-автотехнічної та фоноскопічної експертизи, яку провів Київський НДІ судових експертиз не отримано відповіді на поставлене питання:

-Чи відповідає розташування дорожнього знаку 3.29, 1.11 вимогам ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні», яке зафіксовано на відеозаписі в момент ДТП 09.10.2016 року та на фотознімках 05.10.2016 року (а.с. 136-137, том 1)

через відсутність в експертному закладі спеціалістів зі знаннями в області дорожно-технічної експертизи.

Представник позивача зазначає, що вказані експерти є в Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз імені С. Бокаріуса» (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а), які можуть дати відповіді на наступні питання:

-Чи відповідали фактичні техніко-експлуатаційні показники (рівність, коефіцієнти зчеплення та шорсткості тощо) автомобільної дороги загального користування державного значення (регіональна) Р-06 Ульяновка - Миколаїв (перехрестя вул. Київської та вул. Одеської в м. Вознесенськ) вимогам безпеки дорожнього руху?

-Чи відповідали роботи з проведення ремонту каналізаційного колектору, експлуатації та утримання доріг вимогам безпеки дорожнього руху?

-Чи були невідповідності дорожніх умов вимогам нормативних документів у причинному зв`язку з подією ДТП?

-Чи забезпечує організація дорожнього руху на дослідній ділянці дороги безпеку дорожнього руху?

-Чи знаходяться невідповідності організації дорожнього руху у причинному зв`язку з подією ДТП?

-Чи відповідали геометричні параметри автомобільної дороги загального користування державного значення (регіональна) Р-06 Ульяновка - Миколаїв (перехрестя вул. Київської та вул. Одеської в м. Вознесенськ) вимогам нормативної документації?

Висновок вказаної експертизи, на думку представника позивача ОСОБА_3 , зможе бути доказом вини відповідача, оскільки питання його вини при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підлягає дослідженню та вирішенню під час розгляду справи про цивільно-правові наслідки дій особи відповідача, адже постанова суду у справі про адміністративне правопорушення за ст.140ч.1 КУпАП є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Представник відповідача КП «Водопостачання міста Вознесенська» в судове засідання не з`явився, суду надав письмове клопотання про проведення судового засідання у його відсутність та про відсутність заперечень про проведення вказаної експертизи та вважає необхідним додатково поставити перед експертом наступні питання:

-Чи зобов`язаний водій транспортного засобу при керуванні ним дотримуватися встановлених заборонених дорожніх знаків, в т.ч. знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості»?

-Чи відповідає встановлений дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» діючим правилам та стандартам України?

-Чи знаходиться перевищення швидкості руху водієм у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП?

-Чи знаходиться виконаний водієм під час руху маневр вліво у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП?

-Як згідно з державними стандартами повинно виконуватися ущільнення котловану на проїзній частині за умови, що його розміри становили 6*7 метри, а глибина 6 метри?

Вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За положенням статті 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з викладеного та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

На думку суду, вдаватися до встановлення вини відповідача у скоєнні ДТП через з`ясування цього питання при вирішенні вказаного спору шляхом призначення дорожньо-технічної експертизи місця дорожньо-транспортної пригоди, зважаючи на наявність преюдиційного судового рішення, яке набрало законної сили постанови Вознесенського міськрайонного суду від 28.12.2016 року про закриття провадження в адміністративній справі відносно головного інженера КП «Водопостачання міста Вознесенська» ОСОБА_4 за ч.4 ст. 140 КУпАП у зв`язку відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення не є вірним. Такою є і позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц провадження № 61-31395 сво 18, якою не знайдено підстав для відступлення від правового висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про те, що постанова суду про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, звільняє таку особу від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Керуючись ст.ст. 254, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення дорожньо-технічної експертизи місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.10.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Старжинська