Справа №339/420/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрічанської сільської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом,-

в с т а н о в и в:

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що проживала по сусідству із ОСОБА_2 , яка будучи одинокою, не маючи ні сім`ї, ні дітей, та немічною у 2014 році звернулася до неї з проханням надавати їй всю необхідну допомогу до смерті: варити їсти, прибирати в будинку, здійснювати догляд.

На випадок смерті ОСОБА_2 наполягла скласти заповіт, яким все майно заповіла їй.

Зокрема, ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого батька будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в якому проживала разом з ним до смерті.

Після смерті ОСОБА_2 вона здійснила поховання і у встановлений законом строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом.

Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 з тих причин, що попередній власник домоволодіння ( батько померлої) зазначений як « ОСОБА_5 », а його дочка, тобто спадкодовець, зазначена « ОСОБА_2 ».

Надати актовий запис про народження ОСОБА_2 у с. Міжріччя Болехівської міської ради не представляється можливим по причині знищення архівного фонду пожежею, яка мала місце у приміщенні відділу 07 грудня 2013 року.

Проте довідкою Міжрічанської сільської ради від 13 березня 2020 року зазначено, що згідно записів погосподарської книги за 1949-1951 роки житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в будинку до дня його смерті була зареєстрована проживала його дочка ОСОБА_2 .

Таким чином, факт сімейних стосунків ОСОБА_5 як батька та ОСОБА_2 , як дочки підтверджено.

23 грудня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

10 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить засідання проводити у його відсутності та не заперечує проти позову (а.с.24, 35).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Окрім того, представник відповідача у вказаній заяві визнав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши вступне слово позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

А способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Так, із змісту позовних вимог та матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є будинковолодіння АДРЕСА_1 .

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1930 році ( а.с.9-11).

З довідки №280 від 13 березня 2020 року вбачається, що згідно записів погосподарської книги вказане домоволодіння належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і з ним зареєстрована та проживала його дочка, однак, її прізвище зазначено, як ОСОБА_2 .

Внести відповідні виправлення в актовий запис про народження ОСОБА_2 виявилося неможливим, оскільки що актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Міжріччя Болехівської міської ради в архіві відділу Болехівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану відсутній зв`язку з повним знищенням архівного фонду пожежею, яка мала місце у приміщенні відділу 07 грудня 2013 року, а на зберігання архіву Івано-Франківської області метрична книга про народження жителів с. Міжріччя за 1866-1938 роки не передалась (а.с.7).

Вказані обставини стали перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка в свою чергу успадкувала спадщину після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки цивільні відносини, пов`язані з прийняттям спадщини спадкодавцем ОСОБА_2 виникли й закінчилися до 01 січня 2004 року до набрання чинності Цивільним Кодексом України, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу суд при вирішенні даного спору застосовує до них положення ЦК Української РСР 1963 року.

Статтями 524, 529, 549ЦК України ( в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (днем смерті спадкодавця).

Як встановлено ст. 538 цього ж Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття останньої він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем її відкриття заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК, статті 34, 35, 38 Закону від 2 вересня 1993р. "Про нотаріат".).

Дія зазначених норм закону поширюється на спадкоємців як за заповітом, так і за законом.

Встановлено, що ОСОБА_2 , будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_5 , прийняла спадщину, оскільки після його смерті, одразу вчинила дії, які свідчать про це : зокрема, продовжувала проживатиу вказаному будинку.

Викладені обставини також зазначені і в повідомленні нотаріальної контори. Так, нотаріус зазначив, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 стала її дочка ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління майном, оскільки на день смерті батька була зареєстрована та проживала з ним в спадковому майні (а.с.8).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) і після її смерті відкрилася спадщина вигляді будинковолодіння по АДРЕСА_1 , власником якого вона стала після смерті батька.

За життя ОСОБА_2 , склала заповіт (а.с.4), розпорядившись своїм майном в користь ОСОБА_1 , а тому спадкування здійснюється за заповітом.

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ( п. 23 Постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування".).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк - 08 лютого 2017 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Проте, судом встановлено факт родинних стосунків ОСОБА_5 , як батька та ОСОБА_2 , як дочки, а стосовно відсутності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов`язаних із цивільними правовідносинами.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, як спадкоємець за заповітом згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула право власності на нього по АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту дане будинковолодіння складається: житлового будинку "А", стайні "Б", стодоли "В", вбиральні "Г", огорожі, криниці (а.с.9-11).

На підставі наведеного, ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР ( в ред. 1963року) , ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку "А", стайні "Б", стодоли "В", вбиральні "Г", огорожі, криниці в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Міжрічанська сільська рада - с. Міжріччя Болехівської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, .

Дата складання повного тексту рішення 03 лютого 2020 року.

Суддя О.С.Головенко