КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021року місто Київ.

Справа 369/13801/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13146/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепа О.В.

суддів Кравець В.А., Шкоріна О.І.

секретар судового засідання Міщенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2021 року (ухвалене в складі судді Дубас Т.В., інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року КП «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Свої вимоги мотивувало тим, що підприємство надає послуги з централізованого опалення будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані та проживають у вищевказаній квартирі та користуються наданими послугами. На відповідачів відкрито особисті рахунки: НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , НОМЕР_2 - ОСОБА_2 . Відповідачі зобов`язані сплачувати за надані послуги. Але належним чином не виконують свої обов`язки, тому станом на серпень 2018 року мають заборгованість за опалення: по рахунку НОМЕР_1 - 9375,87 грн. та по рахунку НОМЕР_2 - 15061,86 грн. Тому просили суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 24437,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 2602,28 грн., три відсотки річних в розмірі 581,15 грн..; судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 24437,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 2602,28 грн., три відсотки річних в розмірі 581,15 грн., та судовий збір в розмірі 1762 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2019 року за заявою відповідача ОСОБА_1 заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

08 січня 2020 року подано уточнення позовних вимог комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради. Вказали, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 зверталась до селищної ради щодо переведення особового рахунку на неї. За рішенням ради від 19 травня 2009 року рахунок було об`єднано та переведено на ОСОБА_1 . Тому вона є належним відповідачем. Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради заборгованість з централізованого опалення в розмірі 24 437,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 2602,28 грн., три відсотки річних в розмірі 581,15 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2021 року у задоволенні позову комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідно до відмітки суду 13.07.2021 року, КП «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його прийнятим з порушенням норм чинного законодавства України, при цьому суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, неповно дослідив докази та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до не відповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 за отриманням технічних умов до Комунального підприємства «Киево-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради про відключення від мереж ЦО і ГВП не зверталась. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Таким чином КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР виконало свої зобов`язання, щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги.

Крім того зазначає, що скаржник заперечує проти застосування наслідків спливу позовної давності з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до розрахунків заборгованості Відповідача по особовому рахунку № НОМЕР_1 , наведених у позовній заяві, чітко видно, що Відповідач у 2012р., 2013р. та 2015р. усвідомлюючи що в нього є заборгованість сплачував більші суми від розміру поточного платежу. По особовому рахунку № НОМЕР_2 , наведених у позовній заяві, видно, що Відповідач у 2012-2013р.р. усвідомлюючи що в нього є заборгованість сплачував більші суми від розміру поточного платежу.

30 серпня 2021 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що оскаржуване рішення постановлено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Враховуючи зазначене просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_4 доводи скарги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 , та відповідач ОСОБА_5 проти доводів скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення відповідача, представників сторін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задволені позову, суд вважав встановлені такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, комунальне підприємство «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради надає послуги по теплопостачанню в смт. Чабани, в тому числі до будинку АДРЕСА_2 .

Між позивачем та відповідачем склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ст. 13 цього Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Згідно довідки форми3 №69 за березень 2011 року КП Виробниче управління житлово-комунального господарства смт Чабани за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 - власник особового рахунку, та ОСОБА_6 - донька. Квартира не приватизована та договір між сторонами не укладався.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, відповідач не виконувала свої зобов`язання по оплаті послуг, які надає КП «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради та не здійснювала оплату за спожиті послуги з централізованого опалення.

У первісній позовній заяві вказано, що по даній квартирі відкрито два особові рахунки та рахується заборгованість з 2001 року:

по рахунку НОМЕР_1 заборгованість з травня 2001 року по березень 2018 року становить 9375,87 грн. ( ОСОБА_1 );

по рахунку НОМЕР_2 заборгованість з травня 2001 року по березень 2018 року становить 15 061,86 грн. ( ОСОБА_2 )

З наявного розрахунку заборгованості слідує, що позивачем нараховано борг з травня 2001 року, рішення про надання позивачем послуг по теплопостачанню прийнято 07.09.2010 року (рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області №263 від 07 вересня 2010 року). Позивач не надав до матеріалів інших доказів на підтвердження надання послуг по теплопостачанню до 2010 року в смт Чабани, не повідомив суд про причини не можливості надати такі докази або заявити клопотання про витребування доказів у разі складнощів в їх отриманні. Наявні в матеріалах копії рішень про затвердження тарифів не можуть підтверджувати надання послуг по теплопостачання в смт Чабани до 2010 року, акти про зняття показників теплового лічильника по будинку АДРЕСА_2 датовані лише з січня 2009 року (а саме січень, жовтень, листопад 2009 року, квітень, жовтень, листопад 2010 року, тощо, не містять підпису та зазначення особи представника споживача). Крім того, Виписка по рахунку - з 01 лютого 2012 року.

Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження надання цих послуг позивачем з травня 2001 року по серпень 2010 року. А тому розмір заборгованості за надані житлово-комунальні послуги позивач неправомірно включив заборгованість з травня 2001 року по вересень 2010 року, який становить: по рахунку НОМЕР_2 - 5117,10 грн. та по рахунку НОМЕР_1 - 3564,26 грн. В цій частині позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 липня 1981 року виділено ОСОБА_7 разом з донькою Нелею кімнату 18,7 кв.м, виділено ОСОБА_8 кімнату площею 18,7 кв.м, ванну, кухню, коридор, туалет залишено в спільному користуванні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради.

Рішенням Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району №126 від 19 червня 2002 року переведено особовий рахунок, який раніше рахувався за ОСОБА_8 на його дочку ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відмовляючи у задволені позову районни суд виходив з того, що після об`єднання рахунків сума заборгованості залишилась однаковою, оскільки прийняття спадщини та об`єднання рахунків не є тотожними поняттями. Позивач не надав доказів того, яка сума боргу існувала на час смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , не надав доказів того, що дану спадщину (як права, так і обов`язки) було прийнято спадкоємцями та ким саме. Відсутнє будь-яке обґрунтування позовних вимог щодо нарахованого боргу, на підставі якої норми, закону здійснюється автоматичне перекладення боргу на інших осіб.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженої «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з часу смерті ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за оплату опалення за обома рахунками, так як вона успадкувала права та обов`язки. попередніх власників особових рахунків і не заперечувала цього в судовому засіданні.

Посилання відповідачки нате, що в окремий проміжок часу опалення було відключено, не знайшли свого законного підтвердження, оскільки остання не зверталась у встановленому порядку з метою фіксації такого відключення, установлення точного періоду такого відключення, та оформлення у відповідності з вимогами Закону тимчасового не надання тих чи інших послуг.

За таких обставин, рішення суду про повну відмову в задоволенні позову не відповідає фактичним обставинам справи та безпідставно звільняє особу від своїх обов`язків, щодо внесення оплати за опалення житла.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач серед іншого посилалася на пропуск позивачем строку позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача про стягнення заборгованості заявлені з 2001 року до 01 серпня 2018 року. З позовом позивача звернувся 31 жовтня 2018 року.

Тобто, судом встановлено, що вимоги з 2001 року по кінець вересня 2015 року заявлені з пропуском строку позовної давності, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Доводи представника позивача, що Відповідача по особовому рахунку № НОМЕР_1 у 2012р., 2013р. та 2015р. сплачував більші суми від розміру поточного платежу, а також по рахунку НОМЕР_2, у 2012-2013р.р. також сплачував більші суми від розміру поточного платежу, не свідчать про переривання позовної давності, оскільки матеріали справи не містять доказів визнання відповідачем боргу, а оплата одноразових сум, без зазначення відповідачем, що він оплачує борги не доводить вчинення дій по визнання боргу.

Відповідно до п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг позивач має право на стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат в межах строку позовної давності тобто з 01 листопада 2015 року .

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до розрахунку наданого до апеляційної інстанції позивачем, який не спростовано відповідачем, та перевірений апеляційним судом, заборгованість за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період 01.10.2015 рік - 01.08.2018 рік в межах трирічного строку позовної давності становить - 5426,70 грн., сума інфляційних збитків -812,73 грн., сума нарахованих 3% річних від основного боргу 205,77 грн. Отже, разом сума заборгованості, інфляційних збитків та нарахованих 3% річних від основного боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 становить - 6445,20 грн.

Основний борг за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період 01.10.2015 рік - 01.08.2018 рік становить - 7614,23 грн., сума інфляційних збитків -1140,40 грн., сума нарахованих 3% річних від основного боргу 288,71 грн. Отже, разом сума заборгованості, інфляційних збитків та нарахованих 3% річних від основного боргу по особовому рахунку № НОМЕР_2 становить -9043,34 грн.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене , та керуючись ст. 376 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за не повного встановлення обставин справи, які мають значення для її вирішення, не відповідності висновків суду дійсним обставинам справи з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову стягнення з відповідача боргу за послуги з централізованого опалення з 01.11.2015 року по 01.08.2018 року в сумі 13040 грн. 93 коп., інфляційні втрати 1953 грн. 13 коп., 3% річних 494 грн. 48 коп., а всього 15488 ( п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривні 54 коп.

Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 2368 грн. 13 коп.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_3 ) на користь комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» (, за адресою 08151, Київська обл., м. Боярка, вул. Незалежності, 9) борг за послуги з централізованого опалення з 01.11.2015 року по 01.08.2018 року в сумі 13040 грн. 93 коп., інфляційні втрати 1953 грн. 13 коп., 3% річних 494 грн. 48 коп., а всього 15488 ( п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривні 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_3 ) на користь комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» (, за адресою 08151, Київська обл., м. Боярка, вул. Незалежності, 9) судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 2368 (дві тисячі триста шістдесят вісім) грн. 13 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.І. Шкоріна