Справа № 127/9589/18
Провадження 2/127/1656/18
У Х В А Л А

26 листопада 2021 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорська Л.А. про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/9589/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорська Лілія Анатоліївна про визнання заповіту недійсним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іващук В.А. підтримав клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Клопотання мотивував тим, що справа розглядається іншим складом суду, тому є підстави для призначення нової експертизи. З показань свідків судовому засіданні вбачається про неадекватну поведінку спадкодавця ОСОБА_3 та хворобливий психічний стан в момент складання та підписання заповіту 06.04.2015 року. Попередні висновки суд не може брати до уваги, оскільки вони надані в інших справах. Проведення експертизи просив доручити Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка Ющенка (м. Вінниця, вул. Пирогова, 109). На вирішення експертів просив поставити наступні запитання:

1.Чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-яким психічним розладом на момент складання та підписання нею заповіту 06.04.2015 року?

2.Чи могла ОСОБА_3 06.04.2015 року під час складання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чернілевська Р.В. заперечила проти задоволення клопотання позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Наголосила, що у справі № 127/21370/16-ц та у даній справі вже неодноразово (тричі) проводились експертизи щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_3 на день підписання нею заповіту. Висновки експертиз однакові, доказів, які б ставили під сумнів надані висновки, немає, тому ще одна експертиза не доцільна. Вважає, що позивач недобросовісно користується процесуальними правами, затягує розгляд справи, тому просила суд вжити заходи процесуального примусу. Права відповідача ОСОБА_2 порушуються, він з 2016 року відвідує судові засідання, не може оформити спадщину.

Заслухавши клопотання та думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимоги частини п`ятої зазначеної статті зобов`язують суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області (суддя Федчишин С.А.) знаходилась цивільна справа № 127/21370/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорська Л.А. про визнання заповіту недійсним.

В цивільній справі № 127/21370/16-ц на підставі ухвали суду від 28.12.2016 року було призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення експертів поставлені питання: чи хворіла ОСОБА_3 на час складання заповіту від 06.04.2015 року на будь-яке психічне захворювання, чи перебувала у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності? Чи могла ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту від 06.04.2015 року.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 5 від 30.03.2017 року, наданим фахівцями КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» (м. Вінниця, вул. Пирогова, 109) при житті, в тому числі і під час укладання заповіту від 6.04.2015 року, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждала, а виявляла органічний розлад особистості змішаного (цукровий діабет, атеросклероз) генезу. Під час укладання заповіту від 6.04.2015 року ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними (т. 1 а.с. 146-150).

В цивільній справі № 127/21370/16-ц на підставі ухвали суду від 09.10.2017 року було призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення експертів поставлені питання: чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту від 06.04.2015 року, маючи захворювання, що містяться в медичних документах на той період?

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 30 від 15.01.2018 року, наданим фахівцями обласної психіатричної лікарні Хмельницької обласної ради (Хмельницька область Ярмолинецький район с. Скаржинці), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , могла усвідомлювати значення своїх дій та могла керувати ними під час підписання заповіту 06.04.2015 року, враховуючи захворювання, що містяться в медичних документах на той період (т. 1 а.с. 141-145).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року у справі № 127/21370/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду.

24.04.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Провадження у справі № 127/9589/18 відкрите 08.05.2018 року.

На підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е. від 09.04.2019 року в цивільній справі № 127/9589/18 (т. 3 а.с. 94-97) було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручалось експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. На розгляд експертів поставлені наступні питання: чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-яким психічним розладом на момент складання та підписання нею заповіту 06.04.2015 року? Чи могла ОСОБА_3 06.04.2015 року під час складання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та /або керувати ними?

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 3 від 12.03.2020 року, наданим фахівцями КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» (м. Вінниця, вул. Пирогова, 109), при житті, в тому числі і під час укладання заповіту від 6.04.2015 року, ОСОБА_3 на тяжкий психічний розлад не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, а виявляла органічний розлад особистості змішаного (цукровий діабет, атеросклероз) генезу (F 07.84) Під час укладення заповіту від 6.04.2015 року ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними (т. 3 а.с. 186-191).

Таким чином, в матеріалах справи міститься три висновки судово-психіатричних експертів щодо психічного стану ОСОБА_3 на момент складання заповіту.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» визначено: за заявою осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд призначає судову експертизу, якщо необхідність її проведення обумовлена обставинами справи і поданими сторонами доказами (тобто, при наявності належного обґрунтування підстав для проведення судової експертизи).

Висновок судового експерта та інформація, яка міститься у ньому не має для суду наперед встановленого значення, а є лише одним із доказів, які суд досліджує, надає оцінку за внутрішнім переконанням та враховує при вирішенні справи. Результат оцінки судом висновку судового експерта відображається у рішенні, в якому наводяться мотиви його прийняття або відмови у прийнятті.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Вказані висновки експертів відповідно до вимог ст. 113 ЦПК не були визнані неповними, неясними або необґрунтованими, відповідних доказів суду не надано.

Відповіді на поставлені питання надані повні, вони узгоджуються між дослідницькою частиною та підсумковим висновком. Експертами були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, в тому числі медична документація і медичні картки ОСОБА_3 . У висновку від 12.03.2020 року експертами також досліджені показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , показання нотаріуса ОСОБА_18 . До показань свідків експертна комісія поставилась критично, оскільки вони за своїм змістом є суперечливі, а висновок експертів не може обгрунтовуватись лише на одних припущеннях та наданні переваги тій чи іншій думці без доказової бази у наданій медичній документації. Виявлена у ОСОБА_3 в жовтні 2015 року онкопатологія, яка стала основною причиною настання її смерті, не вплинула на її психічну діяльність станом на 06.04.2015 року.

Тому суд не вбачає підстав для призначення експертизи за клопотанням позивача вчетверте, із дорученням її проведення установі, фахівці якої вже двічі надавали відповідні висновки щодо стану психічного здоров`я померлої ОСОБА_3 на момент складання та підписання нею 06.04.2015 року заповіту.

Твердження представника позивача про те, що справа розглядається новим складом суду, а тому є всі підстави для проведення нової експертизи по тим самим питанням, є необгрунтованим.

Також суд приймає до уваги критичну думку експертів щодо показань свідків при наданні висновку про психічний стан особи. Оскільки показання свідків суперечливі, надання переваги одним чи іншим показанням без медичної документації свідчитиме про упереджене ставлення експертів.

Враховуючи наведені обставини і вимоги ст. 103 ЦПК України, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 103, 258-260 ЦПК України,-

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення у справі № 127/9589/18 посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 29 листопада 2021 року.

Суддя: