Справа №461/4634/19
Провадження №2-з/463/73/21
УХВАЛА

20 серпня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С.В.

з участю секретаря судових засідань Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву про застосування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики та позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики в розмірі 60 000 доларів США та процентів за неправомірне користування коштами.

Третя особа ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, про визнання недійсним договору позики, що укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Позивач також подав до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову. Заяву мотивує тим, що є передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України підстави для забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення; невжиття заходів забезпечення може заподіяти позивачеві значної шкоди, оскільки відповідач може і далі діяти недобросовісно. Так, ціна позову істотна, а відповідач взагалі немає власного майна, на яке може бути звернено стягнення. Також, є підстави вважати, що відповідач вживає заходів для того, щоби не виконувати рішення суду, якщо позовні вимоги будуть задоволені. Про це свідчать такі факти: ОСОБА_2 подарував нерухоме майно дочці для зменшення обсягу свого майна, що підтверджується даними з державного реєстру. Окрім цього, в провадженні Личаківського районного суду м. Львова також перебуває цивільна справа про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики, в межах якого суд забезпечив позов через накладення арешту на частку у квартирі, ймовірно, квартира АДРЕСА_1 . Отже, боржник у вересні 2015 року, на його думку, вжив заходи для приховування майна, на яке можливе звернене стягнення за його боргами. Тому є потенційний ризик вжиття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аналогічних заходів щодо спільного майна подружжя. Дії відповідача самі собою говорять, що він не має наміру виконувати майбутнє рішення, зокрема оскарження ухвали судді Личаківського районного суду м. Львова про прийняття справи до свого провадження та призначення до розгляду, що було спрямоване на необґрунтоване затягування розгляду цієї справи з боку ОСОБА_2 . Відповідач не виконує рішення судів, щодо нього (ТОВ «Галтекс», де відповідач є директором і співзасновником. Сама собою позиція відповідача та третьої особи, які послідовно заперечують проти позову та забезпечення позову, оскаржують відповідні дії суду, дає змогу зробити висновок про те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може спричинити труднощі виконання судового акта. Вважає, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, а тому просить накласти арешт на майно відповідача.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є заборгованість за договором позики, укладеним між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в розмірі 60 000 доларів США.

Як вбачається із матеріалів заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивач зазначає, що звертався до відповідача, проте останній відмовляється виконувати зобов`язання.

При цьому із ухвали Львівського апеляційного суду від 18.11.2019 року вбачається, що за заявою позивача судом було забезпечено позов і накладено арешт на житловий будинок та грошові кошти в межах заявлених позовних вимог, але в послідуючому ухвала була скасована, через постановлення її з порушенням процесуальних вимог.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно наведені заявником обставини дають підстави суду вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, а тому слід вжити заходів для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову суд враховує наступні обставини.

З матеріалів позову вбачається, що сума заборгованості за договором позики становить 60 000 доларів США.

Пункт 1 ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З долучених матеріалів до заяви вбачається, що житловий будинок, який розташований на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32959422, загальною площею 227,1 кв.м., право власності на який зареєстроване на ОСОБА_3 та земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_3 набуті у власність подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому є об`єктом права спільної власності подружжя і на них може бути накладений арешт, оскільки відповідач має частку у спільному майні.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та в забезпечення позову до вирішення судового спору застосувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача в межах суми заборгованості, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на у межах 1 650 000 грн на грошові кошти відповідача, що знаходяться та надходять на поточні рахунки відповідача:

№ НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

№ НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

№ НОМЕР_3 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

№ НОМЕР_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

№ НОМЕР_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

№ НОМЕР_6 в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК";

№ НОМЕР_7 в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК";

№ НОМЕР_8 в АТ "УНІВЕПСАЛ БАНК";

інші поточні рахунки відповідача в банківських установах або інших фінансово- кредитних установах;

а також у межах 1 650 000 грн накласти арешт на інше майно відповідача:

житловий будинок, який розташований на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32959422, загальною площею 1227,1 кв.м., житловою площею 177,3 кв.м., який належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:001:0118, загальною площею 0,219 га, що належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики та позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Дані боржника: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підсипання, тобто 20 серпня 2021 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Гирич С. В.