Справа №336/3339/20
пр.№2/336/245/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., представників позивача ОСОБА_1 - адвоката Шумського І.В., відповідача ОСОБА_2 - адвоката Косякової З.М., розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу № 336/3339/20, пр.№ 2/336/245/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 02.07.2020 звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 , що був визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2019 в цивільній справі № 336/6599/18 пр.№ 2/336/674/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з твердої суми 1003,50 грн. на аліменти у частці від доходу (заробітку) відповідача (1/4 частину) та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або припинення нею навчання.

За змістом позову, зазначено, що з 08.10.1999 сторони по справі перебували у шлюбі, від шлюбних відносин народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2019 в межах розгляду цивільної справи №336/6599/18 пр.№2/336/674/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 1003,50 грн., щомісячно, починаючи з 24.10.2018 до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцяти трьох років або припинення навчання.

На підставі вищезазначеного судового рішення було одержано виконавчий лист, який на теперішній час перебуває на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Відповідач по справі має заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №336/6599/18 від 01.08.2019, сплату аліментів здійснює не регулярно, чим порушує права доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки № 18-BK-1385//C від 23.06.2020 ОСОБА_3 навчається в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова 4 рівня акредитації за денною формою навчання на 2 курсі факультету міжнародних відносин, політології та соціології за спеціальністю 291 «Міжнародні відносини» за кошти фізичних осіб з 01.09.2018 року по теперішній нас. Наказом від 08.08.2018 року № 08-04 зарахована на 1 курс. Студентський квиток НОМЕР_1 виданий 01.09.2018, строк закінчення навчання 30.06.2022 року.

06.09.2018 за навчання ОСОБА_3 було сплачено 9865,00 грн., 14.01.2019 - 9865,00 грн., 25.09.2019 - 10851,50 грн., 05.12.2019 - 683,00 грн., 10.03.2020 - 11540.00 грн., загалом за цей період, за навчання було сплачено 42 804,50 грн.

Окрім цієї суми за навчання, позивачка ще оплачує проживання дитини у гуртожитку, оплачує періодичний проїзд із Запоріжжя до Одеси та з Одеси до Запоріжжя, надає дитині грошові кошти на одяг та речі необхідні для навчання, а також гроші на харчування.

На теперішній час, відповідач по справі сплачує аліменти у розмірі 1003,50 грн. з затримкою, тобто позивачка майже самостійно забезпечує дитину всім необхідним, однак аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Тому, позивачка, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2019 в межах розгляду цивільної справи №336/6599/18 пр.№2/336/674/2019 з твердої суми на частку від доходу відповідача по справі, а саме з твердої суми 1003,50 грн., на частину від доходу (заробітку) відповідача по справі на 1/4 його частину.

Позивачкою було зроблено запит до Головного управління статистики у Запорізькій області про розмір середньомісячної заробітної плати і відповідно до довідки від 22.06.2020 наданої ГУС у Запорізькій області розмір середньомісячної номінальної заробітної плати одного штатного працівника м. Запоріжжя в І кварталі 2020 становив 11111,53 грн. З урахуванням цієї інформації, 1/4 частина від цієї заробітної плати складає 2777,88 грн. із урахуванням того, що середня заробітна плата постійно збільшується, буде збільшуватися і сума аліментів, що забезпечить дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідач ОСОБА_2 є дієздатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та надання доньці матеріальної підтримки, адже має лише одного утриманця - сина ОСОБА_4 , при цьому відповідачем не надано доказів на підтвердження сумісного проживання із сином та надання йому матеріального забезпечення.

Окрім того, у відповідача була наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на неповнолітню дитину. Відповідно до розрахунку заборгованості від 13.02.2020, виданого старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Федоровою Я.М., заборгованість відповідача по сплаті позивачці аліментів на утримання доньки станом на 01.02.2020 складала 125074,24 грн. За фактом несплати аліментів 24.10.2019 Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 164 КК України. Відповідач по справі, для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності фактично в повному обсязі сплатив заборгованість зі сплати аліментів на неповнолітню доньку вже після досягнення нею повноліття, до цього часу відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2001. 19.02.2020 на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли кошти від відповідача ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 10052547 у розмірі 125 074,30 грн.

На теперішній час ситуація повністю повторюється, оскільки відповідач по справі знову не регулярно сплачує аліменти на утримання своєї доньки, тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, керючись при цьому ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 199, 2090, 180 -183, 191 Сімейного кодексу України.

Відповідачу була направлена поштою копія ухвали про відкриття провадження у справі від 17.09.2020 та копія позовної заяви з додатками за адресою реєстрації останнього, що підтвержується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду з особистим підписом відповідача.

Відповідач в відзиві на позовну заяву позов не визнав, оскільки не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. Має боргові зобов`язання 125 000 грн. перед кредиторами, що виникли внаслідок запозичення ним коштів на погашення заборгованості по сплаті аліментів, що виникла в нього за рішенням суду про стягнення аліментів на користь позивачки на неповнолітню ще доньку. Крім того, він має на підставі рішення суду сплатити позивачці неустойку за несвоєчасну сплату аліментів більше 130 000 грн. Він непрацевлаштований, має на утриманні сина та непрацездатну матір. Просить в позові відмовити.

Відповідач заявив про розгляд справи з викликом сторін.

В відповіді на відзив позивачка вважає доводи відповідача такими, що не мають прийматися судом до уваги, оскільки вважає, що зміна способу стігнення аліментів не впливає на його матеріальне становище, оскільки розмір стягнень за виконавчим документом обмежений 50 відсотками заробітної плати, відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу донці, що продовжує навчання, а розмір аліментів, який буде стягуватися з відповідача у спосіб, який зазначає позивачка в позові, на її думку, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду 01.12.2020 клопотання відповідача задоволено, розгляд справи постановлено проводити з викликом сторін.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Шумський І.В. позов підтримав в повному обсязі з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити, вважає, що зміна способу стягнення аліментів зміною їх розміру, оскільки внаслідок зміни способу стягнення в твердій грошовій сумі на частку від доходу(заробітку) їх розмір збільшиться.

Представниця відповідача - адвокат Косякова З.М. заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених в відзиві, зауважила, що Сімейний кодекс України передбачає зміну лише розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, а не способу, про що заявлено позов, а для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду про їх стягнення, відсутні будь які підстави, зазначені в ст. 192 СК України.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2019 в межах розгляду цивільної справи №336/6599/18 пр.№2/336/674/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій сумі 1003,50 грн., щомісячно, починаючи з 24.10.2018 до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двадцяти трьох років або припинення навчання.

Рішення суду набрало законної сили.

Визначаючи спосіб стягнення аліментів на повнолітню дитину на час її навчання, який було обрано самою позивачкою в твердій грошовій сумі і їх розмір, судом враховувались всі доводи сторін, що висловлювалися ними, в тому числі і щодо обраного на власний розсуд позивачки предмета спору і способу стягнення аліментів - в твердій грошовій суммі, а не в частці від доходу (заробітку) відповідача.

На підставі вищезазначеного судового рішення було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Шевченківському ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Відповідач по справі має заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №336/6599/18 від 01.08.2019, сплату аліментів здійснює не регулярно.

На теперішній час, відповідач по справі сплачує аліменти у розмірі 1003,50 грн. з затримкою.

Наявну заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на неповнолітню дитину, яка відповідно до розрахунку заборгованості від 13.02.2020 виданого старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Федоровою Я.М., станом на 01.02.2020 складала 125074,24 грн. відповідач сплатив в повному обсязі шляхом зарахування 19.02.2020 на депозитний рахунок виконавчої служби у розмірі 125 074,30 грн.

Отже, виходячи з встановлених судом фактичних обставин, суд дійшов висновку, що спосіб стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, було вже визначено рішенням суду, що набрало чинності, і не підлягає зміні в частині визначеного способу іншим рішенням суду, виходячи з наступного.

Судом встановлно, що між сторонами виник спір щодо утримання повнолітньої диртини, що продовжує навчання.

В сімейному кодексі України правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконанню врегульвано 16 главою (ст. 198-201).

У відповідності до ст. 201 СК України до цих обов`язків застосовуються і норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу.

Норми інших статей СК України, в тому числі і ст. 181 СК України, до правовідносин, що виникли між сторонами, застосуванню не підлягають.

Серед зазначених норм СК України, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, такі, що передбачають можливість змінювати встановлений судом спосіб стігнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, з твердої грошової суми на частку від доходу чи навпаки, відсутні.

Можливість зміни за позовом одержувача аліментів способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, передбачено абзацем другим частини третьої статті 181 СК України, яку в позовній заяві позивачкою зазначено як таку, що підлягає застосуванню на обгрунтування її позову, але така можливіть за цією нормою передбачена до інших правовідносин - обов`язку батьків утримувати неповнолітню дитину та його виконання, і не підлягає застосуванню до спірних в цьму позові правовідносин, а, відтак обраний позивачкою предмет позову є помилковим.

Згідно зі ст.192 СК України, яка могла б бути застосована до спірних правовідносин, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, але така зміна розміру аліментів не є предметом цього позову.

Отже, з аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що спосіб стягнення аліментів і їх розмір є різними поняттями, а зміна способу стягнення аліментів і зміна їх розміру є різними предметами позову.

У відповідності до принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки позивачкою було обрано предметом спору саме зміну способу стягнення аліментів, яка до спірних правовідносин не застосовується, суд не вдається до оцінки інших обставин, що можуть розглядатися в позові з іншим предметом.

На підставі викладеного, суд вважає заявлені вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення алемнтів такими, що не передбачені СК України і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 201 СК України, ст.ст. 7, 10, 13, 19, 89, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Повний текст рішення суду виготовлений 02.02.2021.

Суддя І.Б.Жупанова