КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-н-384/2009
Провадження № 4-с/488/2/21
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанови головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран К.О., -

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказала, що на виконанні Корабельного відділу ДВС перебувають виконавчі провадження № 60493880 та № 58546942, які були об`єднані у зведене виконавче провадження № 60823557.

У вказаних виконавчих провадженнях державним виконавцем були винесені ряд постанов, зокрема:

-у виконавчому провадженні № 60493880 постанова від 06.11.2019 р. про відкриття виконавчого провадження; постанова від 06.11.2019 р. про стягнення виконавчого збору; постанова від 06.11.2019 р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження; постанова від 10.01.2020 р. про передачу виконавчого провадження та постанова від 15.01.2020 р. про прийняття до виконання виконавчого провадження;

-у виконавчому провадженні № 58546942 постанова від 06.03.2019 р. про відкриття виконавчого провадження; постанова від 07.03.2019 р. про стягнення виконавчого збору; постанова від 10.01.2020 р. про передачу виконавчого провадження; постанова від 13.01.2020 р. про прийняття до виконання виконавчого провадження; три постанови від 07.02.2020 р. про арешт коштів на рахунках боржника; постанови від 18.02.2020 р. та від 26.02.2020 р. про зняття арешту з коштів.

Заявник зазначила, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 60493880 та № 58546942 були винесені державним виконавцем з порушенням законодавства, є незаконними та підлягають скасуванню. Зокрема, заявник посилалась на те, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-П-4537/2009 р., виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.02.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором у сумі 40 239,97 грн., судових витрат та на ІТЗ 346,34 грн., - закінчився 21.12.2011 року (ВП № 60493880). Строк для пред`явлення до виконання судового наказу № 2-н-384/2009, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 27.03.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредобанк» заборгованості, закінчився 27.03.2012 р. (ВП № 58546942).

Заявник вказує, що виконавчі провадження були відкриті з пропуском строку пред`явлення до виконання, тому є незаконними, а також є незаконними усі винесені у цих виконавчих провадженнях подальші постанови державного виконавця. Також заявник посилається на те, що вона та її чоловік є прийомними батьками, з 2011 року вони створили дитячий будинок сімейного типу, де на вихованні перебуває 9 прийомних неповнолітніх дітей. Заявник є отримувачем державної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка надходить на рахунок НОМЕР_1 («Соціальний»), і державним виконавцем був накладений арешт, внаслідок чого заявник була позбавлена єдиного джерела доходів на утримання дітей, що перебувають під опікою та піклуванням.

Також заявник посилалась на те, що АТ «Кредобанк», за заявою якого було відкрито ВП № 58546942, не є правонаступником ВАТ «Кредобанк», а через це не може вважатися стягувачем за виконавчим документом судовим наказом № 2-н-384/2009, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 27.03.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредобанк» заборгованості. Тому державний виконавець також не мав підстав для відкриття виконавчого провадження за заявою АТ «Кредобанк».

Посилаючись на викладене, заявник просила:

-визнати незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60493880, та винесені у цьому ж провадженні постанови про стягнення виконавчого збору; про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 06.11.2019 р.;

-визнати незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 58546942 від 06.03.2019 р. та винесені у межах цього провадження постанови про стягнення виконавчого збору від 07.03.2019 р., про арешт коштів на рахунках боржника в АТ КБ «Приватбанк» від 07.02.2020 р., про арешт коштів на рахунках боржника в АТ «Метабанк» від 07.02.2020 р. та про арешт коштів на рахунках боржника в АТ «ПУМБ» від 07.02.2020 р.;

-зобов`язати головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран К.О. вжити заходи щодо вилучення інформації про ОСОБА_1 як боржника за виконавчими провадженнями № 60493880 та № 58546942 з Єдиного реєстру божників Автоматизованої системи виконавчих проваджень та скасування відповідних обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутність, вимоги скарги підтримали у повному обсязі.

Заінтересована особа головний державний виконавець Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Таран К.О. у судове засідання не з`явилася, подала свої письмові пояснення, в яких заперечувала проти задоволення скарги за необґрунтованістю та безпідставністю, та просила слухати справу у її відсутність. Письмові пояснення долучені до матеріалів даної справи.

Ознайомившись із доводами учасників справи та дослідивши надані ними письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із матеріалів скарги вбачається, що 05.03.2019 р. до Корабельного відділу ДВС звернувся представник АТ «Кредобанк» із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-384/2009, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 27.03.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ВАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 14 376,80 грн. та судових витрат у сумі 71,88 грн., а всього 14 463,68 грн.

Постановою головного державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран К.О. від 14.11.2019 р. було відкрито виконавче провадження № 58546942 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа.

Із наданої до письмового пояснення державного виконавця копії Статуту АТ «Кредобанк» вбачається, що АТ «Кредобанк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Кредобанк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та зобов`язань ВАТ «Кредобанк». Доказів, які б спростовувала це, заявником та її представником не надано, тому суд знаходить їх доводи про те, що АТ «Кредобанк» не є стягувачем за виконавчим документом - судовим наказом № 2-н-384/2009, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва 27.03.2009 р., безпідставними і до уваги не приймає.

Стосовно доводів заявника щодо пропуску стягувачем строку для пред`явлення до виконання даного виконавчого документа, то суд знаходить їх також безпідставними і необґрунтованими з огляду на таке.

Так судовим розглядом встановлено, і таке підтверджується наявними у справі письмовими доказами, зокрема, витягами з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), що вперше виконавчий документ - судовий наказ № 2-н-384/2009, виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва 27.03.2009 р., був пред`явлений до виконання 08.07.2009 р. Постановою від 10.07.2009 року було відкрито ВП № 13658694. В подальшому, постановою від 27.06.2012 року виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року, - за відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

В силу ч. 5 ст. 47 цього ж Закону повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строку, визначеного ст. 22 цього Закону.

Постановою державного виконавця Корабельного ВДВС від 01.12.2014 року було відкрито виконавче провадження № 45641249 з примусового виконання судового наказу № 2-н-384/2009, і постановою від 19.06.2015 року виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця Корабельного ВДВС від 15.06.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51429117 з примусового виконання судового наказу № 2-н-384/2009, і постановою від 26.02.2018 року виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016 р., за відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-УІІІ від 02.06.2016 р., повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

В свою чергу ст. 12 цього ж Закону встановлює трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, переривається і встановлюється з дня його повернення (ч.ч. 2-5 ст. 12 Закону).

Таким чином, на підставі викладеного, суд робить висновок про те, що пред`являючи виконавчий документ судовий наказ № 2-н-384/2009, виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва 27.03.2009 р., у березні 2019 року, стягувач АТ «Кредобанк» не пропустив строк для пред`явлення його до виконання. Відтак винесена головним державним виконавцем Корабельного ВДВС Таран К.О. постанова про відкриття виконавчого провадження № 58546942 від 06.03.2019 року, є законною та обґрунтованою та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується виконавчого провадження № 60493880, то судовим розглядом встановлено наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.03.2010 року було відкрито виконавче провадження № 17832352 з примусового виконання виконавчого листа № 2-П-4537/2009, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.02.2010 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором 40 239,97 грн., судових витрат та судового збору 256,34 грн., витрат на ІТЗ 90 грн., всього 346,34 грн. Постановою державного виконавця від 09.01.2014 р. виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року, - за відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

В подальшому стягувач повторно пред`явив виконавчий документ до виконання і постановою державного виконавця від 25.11.2014 р. було відкрито виконавче провадження № 45564484. Постановою державного виконавця від 19.06.2015 р. виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 07.08.2015 р. було відкрито виконавче провадження № 48365027 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. Постановою від 28.09.2015 року виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

22.06.2016 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 51469376 з примусового виконання даного виконавчого документа, а постановою від 26.02.2018 р. виконавчий документ був повернений стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

04.11.2019 року стягувач повторно пред`явив до примусового виконання виконавчий лист № 2-П-4537/2009, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.02.2010 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором 40 239,97 грн., судових витрат та судового збору 256,34 грн., витрат на ІТЗ 90 грн., всього 346,34 грн. Постановою головного державного виконавця Корабельного ВДВС Таран К.О. було відкрито виконавче провадження № 60493880, яке на даний час не завершене та перебуває на виконанні.

Таким чином,з урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про те, що стягувач за виконавчим листом № 2-П-4537/2009, виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.02.2010 р., також не пропустив строк для пред`явлення його до примусового виконання. Тому винесена головним державним виконавцем Корабельного ВДВС Таран К.О. постанова про відкриття виконавчого провадження № 60493880 від 06.11.2019 року, є законною та обґрунтованою та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимог заявника про скасування постанов, винесених у виконавчих провадженнях № 58546942 та № 60493880 щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також постанов про арешт коштів на рахунках боржника, то суд також знаходить їх необґрунтованими та не вбачає підстав для їх задоволення через наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до п.п. 1-2 розділу УІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 02.04.2012 року (із внесеними змінами), - фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Оскільки постанови про відкриття виконавчих проваджень № 58546942 від 06.03.2019 р. та № 60493880 від 06.11.2019 р. державним виконавцем були винесені правомірно і суд не знайшов підстав для їх скасування, і підстав, визначених законом, щодо не стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, то постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 06.11.2019 р. (ВП № 60493880) та постанова про стягнення виконавчого збору від 07.03.2019 р. (ВП №58546942) були винесені державним виконавцем згідно діючого законодавства і підстав для їх скасування суд не вбачає.

Із матеріалів справи вбачається, що постановами від 07.02.2020 р. (ВП №58546942) державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти боржника, які розміщені в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Метабанк» та в АТ «ПУМБ».

Арешт коштів боржника врегульовано, зокрема, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення шляхом винесення виконавцем постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника, під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч. 4 ст.56 Закону).

Судовим розглядом встановлено, що після отримання інформації з Управлення соціальних виплат і компенсацій Корабельного району про те, що боржник ОСОБА_1 отримує допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, на рахунок, що розміщений в АТ «ПУМБ», державним виконавцем були винесені постанови від 18.02.2020 р. (ВП №58546942) та від 26.02.2020 р. (ВП № 60493880) про зняття арешту з коштів з такого рахунку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов головного державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Таран К.О.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги про зобов`язання державного виконавця вжити заходів щодо виключення інформації про ОСОБА_1 як боржника з Єдиного реєстру боржників АСВП та скасування обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, оскільки відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» це можливо лише у випадку закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанови головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран К.О.- відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Селіщева