Справа № 172/1169/20
Провадження № 2/172/29/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 06.12.1999 року передала їй в користування вказаний житловий будинок, де вона поселилася разом зі своєю сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, а житловий будинок успадкувала її донька ОСОБА_2 . У вказаному будинку вона прожила більше 20 років, і вважає, що вона добросовісно заволоділа нерухомим майном, продовжує відкрито і безперервно ним володіти. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 14.12.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує позовні вимоги, згодна на заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 18.01.2002 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори спадкоємицею майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_2 і спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
З довідок Григорівського старостинського округу Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 07.12.20 видно, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою з 06.12.1999 року і по теперішній час.
Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
У постанові від 20 червня 2018 року № 172/318/16-ц Верховний Суд висловив правову позицію про те, що враховуючи зміст вимог статті 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.
Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.
Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Судом встановлено, що позивачу на момент подання позову достеменно відомо про те, що власником спірного житлового будинку була померла ОСОБА_3 , з дозволу якої позивачка і проживала у вказаному житловому будинку, а на даний час житловий будинок перейшов у спадок відповідачки, яка є донькою померлої ОСОБА_3 .
Таким чином, позивач не є добросовісним набувачем в розумінні ст. 344 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України,
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк