Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2924/20
Провадження №: 2/332/185/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Яцуна О.С.,
за участю секретаря Коваль В.А.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
28.10.2020 орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, мешкає окремо від дитини, вихованням та утриманням сина не займається, його життям та здоров`ям не цікавиться. З 25.07.2018 року, за заявою відповідача, дитина влаштована до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 24.09.2020, прийнято рішення щодо переведення малолітнього ОСОБА_1 до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повне державне утримання, де він і перебуває дотепер. Зі слів бабусі малолітнього, відповідач з 2018 року перебуває на території РФ, наміру повертатися та забирати сина не має. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дитини на користь закладу або особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення нею повноліття.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Відомості про батька малолітнього в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
З 12.04.2017 малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
Малолітній ОСОБА_1 мешкав та зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі заяви матері та направлення служби (управління) у справах дітей від 23.07.2018р. №01-17/1421 малолітнього ОСОБА_1 влаштовано до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». У 2019 році термін перебування дитини у закладі подовжено з метою надання матері можливості подолати складні життєві обставини.
Відповідно до листа КУ «ЗОСБД «Сонечко», мати дитини ОСОБА_2 телефонувала до установи рідко, дитину не відвідувала. Малолітній ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування в Будинку дитини.
Зі слів бабусі дитини, ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 з 2018 року перебуває у Російській Федерації, наміру повертатися та забирати сина на даний час не має.
Зв`язок з матір`ю ОСОБА_2 відсутній. Протягом року до відділу по Заводському району не зверталась, не телефонувала, долею сина не цікавилась.
На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 24.09.2020 прийнято рішення щодо переведення малолітнього ОСОБА_1 до КЗ «Запорізький обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повне державне утримання, де він і перебуває дотепер.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2011 ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина перебуває під опікою бабусі ОСОБА_4 .

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина перебуває під опікою бабусі ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 № 18.02/01-27-740 від 28.10.2020, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, беручи до уваги, що матір самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням сина не займається, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не проявляє відносно малолітнього батьківського піклування, родинний зв`язок з ним не підтримує, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, вирішила, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісяця, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 56, ), в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь закладу або особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року і до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О.С. Яцун