Справа № 950/2389/20
Провадження № 2/950/175/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

представника позивача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лебединської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , через представника - ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовною заявою до Лебединської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , в якій просить визначити йому додатковий строк терміном на 6 місяців для відчуження належної йому на праві власності 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 2,8908 га з кадастровим номером :03:005:0038 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території м. Лебедина, яку він успадкував після смерті свого батька.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та третя особа є власниками земельної ділянки площею 2,8908 га з кадастровим номером :03:005:0038. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 28.12.2012 по справі № 1810/3413/12, право власності на вказану земельну ділянку було визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2 частині за кожним.

У подальшому, після смерті ОСОБА_4 , рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07.03.2014 по справі № 580/250/14-ц, право власності в порядку спадкування на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки було визнано за ОСОБА_1 .

У 2020 році позивач вирішив відчужити належну йому земельну ділянку. Однак, звернувшись до державного нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу такої земельної ділянки, останній роз`яснив представнику позивача, що оскільки ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, ним було попущено річний строк для відчуження належної йому земельної ділянки.

Як зазначив позивач у своєму позові, з моменту оформлення спадщини після смерті батька, він неодноразово пропонував як ОСОБА_1 так і третім особам, придбати у нього належну йому частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0038. Оскільки позивач проживає на значній відстані від міста Лебедина, враховуючи початок збройної агресії Російської Федерації на території України, у нього виникли труднощі з приїздом на територію України для оформлення відповідних правочинів.

До цього часу ні Лебединська міська рада, на території якої розташована так земельна ділянка, ні інша установа не зверталися до суду з позовом про примусове відчуження вищевказаної земельної ділянки.

За таких обставин позивач просить надати йому додатковий строк для відчуження належної йому частини земельної ділянки, оскільки на даний час ОСОБА_1 виявила наміри придбати таку землю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Також зазначив, що до 2014 року позивач щороку приїздив у м. Лебедин, однак в подальшому не мав такої можливості у зв`язку з об`єктивними причинами. На даний час ОСОБА_1 виявила бажання придбати частину належної ОСОБА_2 земельної ділянки, а тому просить встановити строк у шість місяців для відчуження земельної ділянки, який буде достатнім для оформлення усіх необхідних документів.

Представник Лебединської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі. Також зазначив, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише громадянам України, а чинним законодавством не передбачена заборона на продовження строку для відчуження земельної ділянки згідно з ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.

Третя особа - ОСОБА_1 , у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, проживає в м. Ноябрьск, Ямало-Ненецького автономного округу (а.с. 3).

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 28.12.2012 по справі № 1810/3413/12 встановлено факт належності ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку цегляного під літерою А, 1975 року забудови, загальною площею 70,2 кв. м., житловою 48,7 кв. м., вартістю 63462 грн., льоху цегляного під літ п/г вартістю 1303 грн., літньої кухні цегляної під літ Б вартістю 8190 грн., веранди дощатої під літ «б» вартістю 1576 грн., сараю цегляного під літ. Г, вартістю 2700 грн., сараю дерев`яного під літерою «Д», вартістю 1303 грн., сараю дерев`яного під літ. Е, вартістю 618 грн., навісу цегляного під літ. «Ж» вартістю 1526 грн., огорожі дерев`яної під літерою «№1-2, вартістю 2094 грн., а всього вартістю 82772 грн., що знаходиться в АДРЕСА_1 , присадибної земельної ділянки мірою 0,1684 га, з них під будівлями 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0, 00684 га, розташованої за цією ж адресою, а також земельної ділянки (паю) розміром 3,31 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Лебединської міської ради Сумської області.

Визнано право власності на це майно в порядку спадщини за заповітом за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в розмірі по 1/2 частині його за кожним (а.с. 7).

Крім того, рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07.03.2014 по справі № 5 80/250/14-ц за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину садиби, що розташована в АДРЕСА_1 та складається з цегляного житлового будинку під літерою «А», 1975 року забудови, загальною площею 70,2 кв. м., житловою 48,7 кв. м., цегляного льоху під літ. «п/г», цегляної літньої кухні під літ. «Б», дощатої веранди під літ. «б», цегляного сараю під літ. «Г», дерев`яного сараю під літ. «Д», цегляного сараю під літ. «Е», цегляного навісу під літ. «Ж», дерев`яної огорожі під літерою «№1-2», та присадибної земельної ділянки площею 0,1684 га, з них під будівлями 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,00684 га, розташованої за цією ж адресою, а також на 1/2 частину земельної ділянки (паю) розміром 3,31 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території Лебединської міської ради Сумської області (а.с. 8-9).

Згідно з копією витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 16.12.2014 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0038 площею 2,8908 га.

Також, 16.12.2014, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0038 площею 2,8908 га (а.с. 10- 11). Вказане також підтверджується копією витягу із Державного земельного кадастру (а.с. 12-14).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

За ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України право власності на землю гарантується.

При цьому, за ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Згідно з ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права (ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 348 Цивільного кодексу України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом.

Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації. Право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0038 площею 2,8908 ганим набуто 16.12.2014.

Тобто протягом року, а саме до 17.12.2015 позивач повинен був відчужити належну йому земельну ділянку згідно з приписами ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 348 Цивільного кодексу України.

Натомість як пояснив представник позивача у судовому засіданні, з початку 2014 року, коли почався конфлікт, пов`язаний зі збройною агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_2 був позбавлений можливості прибути на територію України для належного оформлення відчуження земельної ділянки.

За наведених обставин, враховуючи також значну відстань місця проживання позивача, а саме - м. Ноябрьск, Ямало-Ненецького автономного округу від м. Лебедин, суд вважає, що позивач пропустив строк на відчуження земельної ділянки з поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 та вважає за необхідне встановити йому шестимісячний строк для відчуження земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Лебединської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки - задовольнити.

Встановити громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) шестимісячний строк для відчуження належної йому на праві власності 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 2,8908 га з кадастровим номером :03:005:0038 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території м. Лебедина, яка належить йому на праві власності відповідно до рішення Лебединського районного суду Сумської області від 28.12.2012 року по справі № 1810/3413/12.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Лебединський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.02.2021.

Суддя В.М.Косолап