Справа №524/4116/21
Провадження №2/524/2795/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Погрібняк О.М.

секретар судового засідання - Коршак Н.В., Марійчук Т.А.,

учасники справи та їх представники:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Лашко О.О.

відповідач - комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька»,

представник відповідача - адвокат Лобов М.О.,

третя особа - ОСОБА_2 ,

представник третьої особи - адвокат Горбенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

встановив:

07.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану їй в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України моральну шкоду в сумі 500000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. та витрати на переклад у розмірі 24100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.03.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання за цим вироком у зв`язку з амністією. Лікар-анестезіолог ОСОБА_2 неналежно виконав свої професійні обов`язки щодо лікування хворої ОСОБА_3 внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, а саме не перевірив правильність підключення апарату ШВЛ «Фаза 21» до системи газопостачання, що спричинило тяжкі наслідки для хворої ОСОБА_3 у вигляді смерті, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідками. Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_1 , матір померлої ОСОБА_3 . Відповідно до постанови прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Ворони І.А. про виділення матеріалів досудового розслідування від 19.12.2019 виділено з кримінального провадження №0002770 від 29.07.2015 за ч. 1 ст. 140 КК України в окреме провадження матеріали за фактом неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого відносно ОСОБА_5 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Таким чином, сестру медичну-анестезистку ОСОБА_5 не притягнуто до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України. Вважає, що моральну шкоду на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути з КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», так як згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Засуджений ОСОБА_2 з 2010 року був працевлаштованим до 3-ї міської лікарні м. Кременчука, правонаступником якої є КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» на посаді лікаря-анестезіолога та був звільнений 15.03.2016, під час вчинення кримінального правопорушення перебував на своєму робочому місці та виконував свої трудові (службові) обов`язки. Моральна шкода, завдана позивачці ОСОБА_1 медичними працівниками КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», лікарем анестезіологом ОСОБА_2 та медичною сестрою ОСОБА_5 , полягає у її душевних стражданнях у зв`язку з їх протиправною поведінкою, яка полягає у безвідповідальному, недбалому та несумлінному ставленні їх, як медичних працівників, до своїх обов`язків, внаслідок чого померла її єдина донька.

08.06.2021 ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

01.07.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому він у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку із недоведеністю позивачем розміру заподіяних психологічних (моральних) страждань в сумі 500000,00 грн. Вказував, що КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Третьої міської лікарні та Міської лікарні № 4 м. Кременчука. КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» є неприбутковим підприємством, що засноване на комунальній власності територіальної громади Кременчука і підпорядкована Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Позивачем не доведено розміру моральних збитків, не надано суду доказів в обґрунтування розміру заявленої суми морального відшкодування. Крім того, заперечував проти стягнення із відповідача витрат понесених на переклад позовної заяви із додатками для вручення третій особі.

08.09.2021 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Лашко О.О. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача адвокат Лобов М.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що відповідач визнає факт заподіяння шкоди позивачу, але вважає, що позивачем не обґрунтовано її розмір. Просив при вирішенні спору врахувати те, що КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» є неприбутковим підприємством, необережну форму вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину та відсутність доказів в обгрунтування розміру завданої позивачу шкоди. Крім того, вказував, що витрати позивача на переклад позову із додатками для третьої особи не були необхідними.

Представник третьої особи адвокат Горбенко Т.В.в судовому засіданні вказала, що стосовно розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, покладається на розсуд суду. Проте вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума моральної шкоди є завищеною. Необхідності у перекладі позовної заяви з додатками на англійську мову та іврит у позивача не було, тому ці витрати не підлягають стягненню з відповідача. ОСОБА_2 розуміє українську мову, був її підзахисним у кримінальному провадженні, усі процесуальні документи у кримінальному провадженні вручалися йому українською мовою.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі №524/9371/19 від 02.03.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку з амністією. (а.с.11-14)

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі №524/9371/19 від 03.01.2020 відмовлено у прийнятті позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а також витрат на правову допомогу до провадження, для розгляду з кримінальним провадженням №0002770 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 140 КК України. (а.с. 15)

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі №524/9371/19 від 02.03.2020 встановлено, що «28.07.2015 о 15-00 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась в приймальне відділення 3-ої міської лікарні м.Кременчука за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Павлова, 2, зі скаргами на біль у животі, підвищення температури тіла до 37,4 градусів по С. В приймальному відділенні була оглянута лікарем хірургом ОСОБА_8 , після чого госпіталізована до хірургічного відділення з діагнозом «Гострий апендицит» для проведення оперативного лікування.

О 17-10 годині 28.07.2015 пацієнтку ОСОБА_3 оглянув черговий лікар-анестезіолог відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії 3-ї міської лікарні м.Кременчука ОСОБА_2 .

О 18-05 годині чергова сестра медична-анестезистка ОСОБА_5 в операційній виконала премедикацію ОСОБА_3 (попередню медикаментозну підготовку пацієнта).

О 18-14 годині ОСОБА_2 надягнув маску з`єднану трубками з апаратом штучної вентиляції легень (далі ШВЛ) «Фаза 21» на обличчя хворій ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_2 всупереч п. 3.17. Інструкції лікаря-анестезіолога. Затвердженої головним лікарем 3-ї міської лікарні м.Кременчука ОСОБА_9 , не перевірив правильність під`єднання апарату ШВЛ до системи газопостачання та не виявив факт під`єднання до апарату ШВЛ балону з інертним газом «аргон», внаслідок чого замість « Кисню » хворій подавався інертний газ «Аргон», через що о 18-15 годині у ОСОБА_3 прогресивно знизився артеріальний тиск та о 18-20 годині виникла асистолія (припинення діяльності серця зі зникненням біоелектричної активності), після чого розпочато реанімаційні заходи.

О 19-00 годині констатовано біологічну смерть хворої ОСОБА_3 . Оперативне втручання хворій ОСОБА_3 розпочато не було.

Відповідно до висновку експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської ОДА № 462 від 30.09.2015 року: «Смерть ОСОБА_3 настала від гострої асфіксії внаслідок недостачі кисню в повітрі замкнутого простору (застосування замість кисню, інертного газу «Аргон»), про що свідчать дані матеріалів кримінального провадження № 0002770 по факту смерті ОСОБА_3 , і підтверджуються комплексом морфологічних ознак властивих даному стану, та результатами судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Згідно висновку Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації № 335-КЕ/2015/ від 03.03.2016 року: «Враховуючи наявність загальноасфіксичних ознак на тілі ОСОБА_3 та приймаючи до уваги відомі обставини випадку (викладені в наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження № 0002770) смерть постраждалої настала внаслідок асфіксії за рахунок вдихання інертного газу « Аргон », котрий подавався замість кисню до апарату ШВЛ при підготовці хворої до операції на черевній порожнині. Таким чином, між настанням смерті ОСОБА_3 та вдиханням інертного газу «Аргон» при наданні медичної допомоги, є причинний зв`язок.

Відповідно до висновку КЗ КОР «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 34/К від 18.08.2016 року лікарем-анестезіологом ОСОБА_2 і сестрою медичною-анестезисткою ОСОБА_5 , які проводили знеболення хворої на робочому місці (операційна), було допущене неповне виконання посадових інструкцій в пунктах, які стосуються підготовки до знеболення медичної апаратури і контролю за нею. В 3-й міській лікарні м.Кременчука розроблені і діють посадові інструкції лікаря-анестезіолога відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії та інструкції сестри медичної-анестезитски. Зокрема, в посадовій інструкції сестри медичної-анестезитки в п. 2.3. вказано: «готує до роботи приладдя та відповідну апаратуру»; в посадовій інструкції лікаря-анестезіолога в п.3.17 вказано: «перед початком роботи переконатися у справності апаратури, перевірити та налагодити відповідні механізми та системи на робочу місці». Беручи до уваги вищевказане, між діяннями зазначених медичних працівників та настанням смерті ОСОБА_3 вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.»

Вироком суду також встановлено, що лікар-анестезіолог ОСОБА_2 неналежно виконав свої професійні обов`язки щодо лікування хворої ОСОБА_3 внаслідок недбалого до них ставлення, а саме: не перевірив правильність підключення апарату ШВЛ «Фаза 21» до системи газопостачання, що спричинило тяжкі наслідки для хворої ОСОБА_3 у вигляді смерті, хоча повинен був і міг передбачати такі наслідки.

Позивач є матір`ю померлої ОСОБА_3 , що підтверджується наданими суду копіями свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області 23.01.2002, свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого Жовтневим р/б ЗАГС Донецької області 13.07.1972, свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області 04.02.2002, свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_15 серія НОМЕР_4 , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 17.09.2015. (а.с. 20-23)

Відповідно до витягу з наказу № 41К по 3-й міській лікарні м.Кременчука від 10.08.2009 ОСОБА_2 прийнято на посаду лікаря-анестезіолога відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 10.08.2009. (а.с. 30)

Наказом № 14-К по 3-й міській лікарні м.Кременчука від 15.03.2016 ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади 28.03.2016 за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. (а.с. 31).

Згідно з висновком за результатами клініко-експертної оцінки ДОЗ Полтавської облдержадміністрації від 14.07.2016 в 3-й міській лікарні м. Кременчука не в повному обсязі створені умови безпеки лікувально-діагностичного процесу, що в свою чергу може нести потенційну небезпеку для пацієнтів. (а.с. 33-34)

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.01.2021, наданого представником відповідача, вбачається, що КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» є правонаступником Третьої міської лікарні та Міської лікарні № 4 м. Кременчука. (а.с. 91-97).

Відповідно до листа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області №524/4116/20 від 11.05.2021 згідно обліків УДМС України в Полтавській області ОСОБА_2 був документований 17.02.1996 Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 . Згідно відмітки на заяві про видачу вказаного документа 25.05.2016 паспорт знищено у зв`язку з виїздом на постійне проживання до Держави Ізраїль. 29.05.2015 ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_6 (орган видачі 5316) терміном до 29.05.2025. За вказаним документом ОСОБА_2 отримав дозвіл на постійне проживання до Держави Ізраїль. (а.с. 60)

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли з підстав відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу неправомірними діями лікаря-анестезіолога ОСОБА_2 (третьої особи) 3-ої міської лікарні м. Кременчука (правонаступник - КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, а тому саме юридична особа має відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що наявний факт спричинення моральної шкоди позивачу, матері померлої ОСОБА_3 ; протиправність діяння та вина працівника лікарні, що відповідає за його дії, причинний зв`язок між шкодою та протиправними діяннями встановлені вироком у кримінальній справі.

Суд враховує глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких вона зазнала у зв`язку із загибеллю своєї єдиної дочки, що померла у віці 19 років. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, їх тривалість, а також, з урахуванням глибини душевних страждань, неможливість незалежно від часу та зусиль відновити попередній стан позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 500000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 5000,00 грн.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. підтверджуються ордером серія ВІ №1039076 на надання правової допомоги від 14.04.2021 (а.с. 41), довіреністю від 07.03.2019 (а.с. 39), попереднім розрахунком суми витрат позивача на професійну правничу допомогу від 17.07.2020 (а.с. 42), квитанцією адвоката Лашко О.О. №15/07/2020 від 15.07.2020 (а.с. 50), та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду немає.

Позивачем також понесено судові витрати на переклад позовної заяви з додатками для вручення третій особі, який проживає в Ізраїлі в розмірі 24100,00 грн.

Оскільки між Україною та Ізраїлем не укладено міжнародного договору про надання правової допомоги (в т.ч. договору, який би регулював порядок виконання судових доручень), порядок передачі судових та позасудових документів для вручення в Ізраїлі (місце проживання третьої особи ОСОБА_2 ) регламентується Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах (далі - Конвенція). Відповідно до ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

За ст. 5 Конвенції якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Офіційною мовою Ізраїлю є іврит.

У відповідності ст. 5 Конвенції, Центральний орган, Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом:

a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або

b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

З урахуванням того, що третя особа постійно проживає в Ізраїлі, позивач при подачі позову до суду врахувала, що при направленні судових документів по справі необхідно застосувати положення Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах та здійснила переклад позовної заяви з додатками на іврит для вручення третій особі. Станом на час пред`явлення позову позивачу не було відомо, що представництво інтересів ОСОБА_16 буде здійснювати представник, що знаходиться в м. Кременчук. У зв`язку з цим вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на переклад в розмірі 24100,00 грн. підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити.

Стягнути з комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» на користь ОСОБА_1 завдану їй в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень).

Стягнути з комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень) та витрати на переклад в розмірі 24100,00 грн. (двадцять чотири тисячі сто гривень)

Стягнути з комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» на користь держави судовий збір в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень)

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач - комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», адреса місцезнаходження: 39602, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Павлова буд. 2, .

Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя О.М. Погрібняк