справа №619/3051/17
провадження №4-с/619/39/21
Ухвала

іменем України

25 листопада 2021 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 619/3051/17 (провадження 4-с/619/39/14) за скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця,

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

стягувач: ОСОБА_1 ,

боржник: ОСОБА_2 ,

державний виконавець: начальник Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Гавриленко М.Ю.

Питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати відмову Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області у відповіді 20.10.2021 за підписом ОСОБА_3 у відновленні виконавчого провадження №57416300 по справі № 619/3051/17 незаконною та зобов`язати уповноваженого державного виконавця відновити зазначене виконавче провадження, направити постанови сторонам виконавчого провадження, виконавчі дії проводити виключно без присутності малолітньої дитини, спосіб та час проведення виконавчих дій погодити зі стягувачем. У обґрунтування скарги зазначено, що ним 13.10.2021 до ВДВС була подана заява про відновлення виконавчого провадження, оскільки 12.10.2021 боржник категорично відмовилася виводити дитину на вулицю для спілкування, тобто вчиняла дію, яка перешкоджала спілкуванню дитини з батьком. При цьому жодних протипоказань для прогулянки дитини на свіжому повітрі у супроводі батька не було. ОСОБА_3 у відмові зазначила, що він був обізнаний про хворобу дитини та що ОСОБА_2 не чинила перешкоди у спілкуванні стягувачу з сином ОСОБА_4 12.10.2021. Постанову від 01.10.2021 про закриття виконавчого провадження він оскаржив до суду. 12 та 14 жовтня 2021 року боржник знову не виконала рішення суду, у зв`язку з чим він змушений був викликати поліцію. Ухвалами слідчих суддів по справам №619/5128/21 та 619/5097/21 зобов`язано внести відомості до ЄРДР щодо невиконання рішення суду. При цьому виконавча служба попри зафіксовані поліцією факти умисного невиконання рішення суду не відновила виконавче провадження, у зв`язку з чим убачається бездіяльність.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав, про обставини справи пояснив, як зазначено вище.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд скарги без її участі та письмові пояснення, згідно змісту яких з 09 по 18 жовтня 2021 року син ОСОБА_4 хворів на гострий бронхіт та з огляду на погодні умови та епідеміологічну ситуацію у зв`язку з поширенням корона вірусу та призначене дитині лікування, яке необхідно проводити увечері. Після яких не бажано знаходитись на холодному повітрі, у зв`язку з чим у вівторок 12.10.2021 о 17 год 00 хв вона запропонувала ОСОБА_1 зайти в будинок для спілкування з дитиною в окремій кімнаті. Крім того син хотів погратися з батьком вдома, на що ОСОБА_1 вимагав негайно віддати йому дитину. У четвер 14.10.2021 о 17 год 00 хв вона намагалася поговорити про стан здоров`я сина та запропонувала пройти в будинок, але ОСОБА_1 викликав поліцію та швидку допомогу для дитини, на що вона повідомила, що дитина відвідує сімейного лікаря, перебуває під його наглядом та не потребує екстреної медичної допомоги. Зважаючи на те, що в рішенні суду чітко не визначене місце зустрічі з батьком та не заборонено проводити такі зустрічі вдома, в інтересах дитини, вона пропонувала саме такий спосіб спілкування - за місцем проживання в окремій кімнаті без її присутності.

Представник Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області проти скарги заперечувала у повному обсязі, зазначивши, що 11.10.2018 до відділу надійшов виконавчий лист № 619/3051/17, у процесі виконання якого неодноразово виносилися постанови про закінчення та відновлення, останній раз 01.10.2021 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Салов неодноразово звертався з заявами до відділу про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з сином поза межами встановленого рішенням суду часу, на що отримував відповіді, що це не входить до компетенції державного виконавця. 13.10.2021 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 щодо відновлення виконавчого провадження №57416300, розглянувши яку було встановлено, що боржник запропонувала йому спілкуватися з дитиною у будинку, оскільки останній хворів, у зв`язку з чим не було встановлено перешкод у спілкуванні з дитиною, тому підстави для відновлення провадження були відсутні.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Дергачівським районним судом Харківської області 14.08.2018 був виданий виконавчий лист № 619/3051/17 про усунення перешкод ОСОБА_1 та визначення йому часу та днів для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

З огляду на статтю 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом вказаної статті Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Як встановлено п.п. 8-11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. 9. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. 10. У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону. 11. Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ. Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1 Закону.

23.09.2021, 28.09.2021 державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою: смт Мала Данилівка, вул. Залізнична, 48, з метою перевірки виконання боржником рішення суду. У ході виїзду було встановлено, що рішення суду боржником виконується, про що було складено відповідні акти та на підставі п. 9 ст. 39 Закону 01.10.2021 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №57416300, яку ОСОБА_1 оскаржив до суду.

13 жовтня 2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу з заявою щодо відновлення виконавчого провадження №57416300, у якій зазначив, що ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що виразилося у тому, що 12.10.2021 остання відмовилася виводити дитину на вулицю, пославшись на стан здоров`я сина, у зв`язку з чим він змушений був викликати поліцію.

20 жовтня 2021 начальником Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Салову В.В. надано відповідь, згідно змісту якої розглянуто заяву останнього від 13.10.2021 щодо відновлення виконавчого провадження та встановлено, що ОСОБА_2 не чинила перешкод у спілкуванні стягувачу з сином ОСОБА_4 12 жовтня 2021 року.

Як убачається із довідки, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» 11.11.2021, ОСОБА_2 звернулася до сімейного лікаря 01.10.2021 зі скаргами на кашель у дитини, яка була оглянута та призначене лікування. 09.10.2021 мама звернулася зі скаргами на закладеність в носі у дитини, у зв`язку з чим було призначене лікування. 13.10.2021 мама повідомила, що у дитини стан здоров`я задовільний, позитивна динаміка.

У справі ЄСПЛ «Вишняков проти України» від 24 липня 2018 року суд вважає, що бездіяльність національних органів влади, зокрема, неналежний спосіб, у який національні органи влади організовували виконання рішення про надання доступу до дитини, була не лише результатом неналежного виконання обов`язків посадовими особами, відповідальними за виконання рішення. Вбачається, що до цих недоліків також призвели недостатньо розвинуті законодавчі та адміністративні механізми. Зокрема, наявні законодавчі та адміністративні механізми були недостатніми для прискорення добровільного дотримання домовленостей із залученням фахівців служби у справах дітей та сім`ї. Вони також не передбачали низки конкретних заходів, які б могли бути вжиті відповідно до принципу пропорційності з метою забезпечення примусового виконання рішення про право доступу.

Отже, Суд констатував, що було порушено статтю 8 Конвенції у зв`язку з невиконанням рішення про надання заявнику доступу до його дитини.

У справах щодо здійснення одним із батьків прав на спілкування стаття 8 Конвенції передбачає батьківське право на вжиття заходів з метою возз`єднання зі своєю дитиною та обов`язок національних органів влади сприяти такому возз`єднанню настільки, наскільки інтереси дитини передбачають, що має бути зроблено все для збереження особистих стосунків, і, за необхідності, «відновлення» сім`ї; обов`язок держави полягає не у досягненні результату, а у вжитті заходів (див. рішення у справі «Кацпер Новаковський проти Польщі», заява № 32407/13, пункт 74, від 10 січня 2017 року, з подальшими посиланнями).

Адекватність вжитих заходів має оцінюватись оперативністю їхнього виконання, оскільки плин часу може мати непоправні наслідки для відносин між дитиною та тим із батьків, хто з нею не проживає; не можна виключати застосування санкцій у випадку неправомірної поведінки того з батьків, з яким проживають діти (див. рішення у справах «Пріцция проти Угорщини», заява № 20255/12, пункти 36 та 37, від 11 червня 2013 року, з подальшими посиланнями; а також «Феррарі проти Румунії», заява № 1714/10, пункт 49, від 28 квітня 2015 року).

Разом з тим, обґрунтовуючи доводи скарги ОСОБА_1 вказує, що боржник не виконала рішення суду 12 та 14 жовтня 2021 року, у зв`язку з чим він звертався з відповідними заявами до поліції та відомості про дані факти внесені до ЄРДР.

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, враховуючи стан здоров`я дитини та відсутність заборон лікаря перебувати дитині на вулиці, суд вважає, що боржник безпідставно 12 жовтня 2021 року відмовила ОСОБА_1 у спілкуванні з сином без присутності матері, у порядку визначеному рішенням суду, тому державним виконавцем не дотримано визначених Законом та Інструкцією вимог до процедури виконання судового рішення про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, у зв`язку з чим бездіяльність щодо відмови у відновленні виконавчого провадження є неправомірною.

Скарга ОСОБА_1 в частині зобов`язання проводити виконавчі дії виключно без присутності матері малолітньої дитини та погодження способу та часу проведення виконавчих дій зі стягувачем задоволенню не підлягає, оскільки виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням та статтею 451 ЦПК України не передбачено такого способу поновлення прав заявника.

Згідно з ч.1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язати державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області відновити зазначене виконавче провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 29.11.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко