Провадження № 2/947/3794/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 зі всіх видів доходів ( заробітку) щомісячно до досягнення сином повноліття та аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1/6 зі всіх видів доходів (заробітку), мотивуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини мешкає окремо та не приймає участі у його матеріальному утриманні, хоча має на це змогу, щодо стягнення аліментів на своє утримання до досягнення сином трирічного віку, зазначила, що на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною. Відповідач офіційно працевлаштований має постійний дохід, розмір якого надає йому матеріально утримувати сина та дружину до досягнення сином повноліття, не бажання приймати участь в її утриманні та утриманні сина зумовило її звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позов, в якому зазначив, що згоден на стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу, а у стягненні аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення сином трирічного віку просить відмовити. Зазначив, що на його утриманні знаходиться його дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скориставшись своїм правом позивач ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив, в якій наполягає на позовних вимогах та на їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК Українипередбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 04.10.2014 року перебувають у зареєстрованому відділом ДРАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції , шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час батьки малолітнього проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують.

Дитина на теперішній час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Даний факт сторонами не спростований.

ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. З доходів має соціальні державні виплати на утримання дитини. Щодо наявності інших доходів суду доказів не надано.

Згідно наявної у справі інформації, відповідач офіційно працевлаштований та отримує постійний дохід. ОСОБА_2 проходить військову службу в Управлінні безпеки України в Миколаївській області.

Також судом встановлено, що у ОСОБА_2 від шлюбу з ОСОБА_5 є дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на його утриманні, оскільки матір малолітньої померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.

Однак як наголошує положення ст. ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідність до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні правата обов`язки щодо дитини, незалежно відтого, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує й те, що відповідач ОСОБА_2 також має малолітню дочку ОСОБА_4 , 2009 року народження, яку він утримує.

Разом з тим, суд також враховує, що відповідач має також малолітню дитину ОСОБА_3 , 2019 року народження , яка також потребує матеріальної допомоги та не може бути позбавлена права на аліменти.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.182,183 СК України, суд, враховуючи як матеріальне становище позивача, яка проживає з сином, так і матеріальне становище відповідача, з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним, вважає, що розмір аліментів, який буде стягуватись на утримання малолітньго сина повинен бути встановлений у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.07.2021 року й до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу в зазначеному розмірі, якої буде достатньо для забезпечення належного матеріального утримання дітей, їх гармонійного розвитку, а також враховуючи, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу)другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в позивча самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Відповідно до ч. ч. 2, 4ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати та утримувати себе.

Суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення нею трьох років.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір на користь держави в розмірі 908,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту звернення із позовом до суду 14.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 ( однієї четвертої ) частини від усіх видів доходів, щомісячно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти, на її особисте утримання до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 (однієї шостої ) частини від усіх видів доходу (заробітку ) щомісячно з 14.07.2021 року до 21.01.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) в дохід держави судові витрат у вигляді судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22.11.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.