справа № 489/1904/16-ц
провадження №6/489/52/21
УХВАЛА

01 лютого 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерціний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк) про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання,

встановив:

В грудні 2020 року ПриватБанк звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом ПриватБанку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви вказано, що Ленінським районним судом міста Миколаєва було видано виконавчий лист № 489/1904/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПриватБанку заборгованості.

При підготовці виконавчого документа для направлення до органів державної виконавчої служби виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Докази втрати, непред`явлення на виконання виконавчого листа додано до заяви. У зв`язку із цим заявник просить визнати поважною причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати його дублікат.

У судове засідання, призначене на 25.01.2021, учасники справи не з`явились, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України передбачено, що датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.08.2016 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватбанку заборгованість за кредитним договором від 18.01.2013 в сумі 43606,29 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

07.10.2016 представник ПриватБанку звернувся до суду із заявою від 06.10.2016 про видачу копії рішення та виконавчого листа.

Як слідує із заяви ПриватБанку, виконавчий лист було втрачено при підготовці направлення його до виконання органам державної виконавчої служби.

Відповідно до листа Інгульського ВДВС у місті Миколаєві від 10.10.2020 № 112326 за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відсутні та не перебували виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , відкриті на підставі постанов (листів), виданих судом по справі № 489/1904/16-ц, провадження № 2/489/1411/16.

Згідно частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Водночас, встановлення відповідних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників виконавчого провадження та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» певних процесуальних дій. Інститут строків як в цивільному судочинстві, так і у виконавчому провадженні, сприяє досягненню юридичної визначеності у даних правовідносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся за виконанням судового рішення, відносини стають стабільними.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, саме стягувач під час судового розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, має довести поважність причин пропуску цього строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з відповідною заявою, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що рішення суду відносно ОСОБА_1 було ухвалено 22.08.2016 та після набрання ним законної сили виконавчий лист 01.12.2016 було направлено ПриватБанку.

Відповідно до положень статті 22 Закону України від «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, який був чинним на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого документу, виданого судом, становив один рік.

З 05.10.2016 набула чинності нова редакція Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі- Закон №1404).

Відповідно до частини першої статті 12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (виключення складають посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган).

За змістом пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404 трирічний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання розповсюджено і на виконавчі листі, видані до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 489/1904/16-ц сплинув у відповідне число вересня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належність, допустимість, достовірність та достатність доказів регульовано статтями 77 80 ЦПК України.

За положеннями частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Між тим, заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання заявника на втрату виконавчого листа при підготовці при направленні його до виконання, не може розцінюватися судом об`єктивною обставиною на підтвердження поважності пропуску строку про який просить заявник.

Таким чином, так як з матеріалів справи не встановлена поважність причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та заявник жодних доказів на підтвердження поважності причини пропуску такого строку не надав, у задоволенні вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідно відсутні підстави для видачі заявнику дублікату виконавчого листа.

Керуючись статтями 260, 443, пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 01.02.2021.

Суддя І.В.Коваленко