Справа №173/981/21
Провадження №2/173/608/2021
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.
При секретареві Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Верховська Ольга Вікторівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
20.05.2021 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Верховська О.В., з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2
14.07.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.
15.07.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 30.08.2021 року.
30.08.2021 року розгляд справи відкладений до 03.11.2021 року в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.
03.11.2021 року розгляд справи відкладений до 30.11.2021 року за клопотанням відповідача.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 09 липня 2011 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 09 липня 2011 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27.
Дітей від даного шлюбу у них не має.
Проживши в шлюбі одинадцять років вони дійшли висновку, що подальше проживання та збереження шлюбних відносин між ними неможливе, оскільки вони втратили почуття довіри, взаємопідтримки, любові та поваги одне до одного. В сім`ї склались нестерпні умови для сумісного проживання, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. З липня 2018 року вони проживають за різними адресами. Він виїхав до Польщі. На теперішній час він має близькі стосунки з іншою жінкою. Дані обставини і стали підставою звернення до суду.
В судове засідання позивач і представник позивача не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача в судове засідання суд визнав неповажними. Відзив на позовну заяву відповідач не надала.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов`язані із припиненням шлюбу шляхом його розірвання.
Судом встановлено, що 09 липня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Від даного шлюбу сторони дітей сторони не мають.
За доводами позивача, судом встановлено, що липня 2018 року сторони шлюбні відносини не підтримують та спільно не проживають. Відповідач будь-яких заперечень з цього приводу не надала, тому суд вважає даний факт встановленим.
Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає втрату любові та взаємоповаги один до одного, через різні погляди на шлюб та сім`ю, що має наслідком виникнення сварок між ними та унеможливлює подальше подружнє життя. А також, що у позивача фактично склалась інша сім`я.
Зазначені обставини, на думку суду створюють неможливі умови для подальшого спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України - Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України - Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Оскільки позивач настоює на розірванні шлюбу, тому виходячи із принципу добровільності (вільної згоди чоловіка і жінки) шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше перебування сторін у шлюбі буде мати наслідком примушення позивача до шлюбних відносин, та втратить одну з основних його підстав добровільність. Крім того сторони не підтримують шлюбних відносин протягом тривалого періоду часу тому мали достатньо часу для прийняття зваженого рішення щодо подальшого перебування у шлюбі.
За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту обраним позивачем та передбаченим нормами Сімейного кодексу України.
Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 », оскільки клопотань про відновлення дошлюбного прізвища відповідачкою не заявлено.
Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Враховуючи вину обох із сторін у розірванні шлюбу, суд вважає за можливе понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача, а витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану суд вважає за потрібне також покласти на відповідача.
На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Верховська Ольга Вікторівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 09 липня 2011 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 ».
Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .
Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30.11.2021 року.

Суддя Петрюк Т.М .

Направлене до ЄДРСР: 02.12.2021 року

Дата набрання законної сили: 31.12.2021 року