Справа №949/1534/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 листопада 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Колківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Дубровицької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

23 листопада 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Колківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Дубровицької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, в ході дослідження змісту поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України та має недоліки, що перешкоджають прийняттю даної позовної заяви до розгляду.

Так, вимоги до позовної заяви і документів, що до неї додаються, закріплено у положеннях статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачка вважає, що на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", вона звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи.

Проте, позивачка дійшла помилкового висновку, оскільки вищевказана норма поширюється на позивачів у справах про стягнення заробітної плати, яка була нарахована проте не виплачена працівнику та поновлення на роботі у разі незаконного звільнення.

При цьому, позовні вимоги пред`явлені позивачкою у зв`язку з її відстороненням від посади, а не звільненням.

Вимога про виплату позивачці невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, фактично є вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до правового висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18), середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2270 грн.

За положенням частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Положеннями частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичними особами або фізичною особою-підприємцем становить: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

А від так, враховуючи вимоги статей 4,6 Закону України "Про судовий збір", а також з урахуванням того, що на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, суд визначає попередній розмір судового збору за вимогу майнового характеру (про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи) в сумі 908 грн., з подальшою доплатою після визначення остаточної суми стягнення.

Відтак, позивачці необхідно сплатити судовий збір за заявлену нею позовну вимогу, а саме: про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн.

Також, всупереч положенням пункту 3 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві не зазначено ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В позовних вимогах позивачка не вказує точну суму, яка підлягає, на її думку, стягненню з відповідача за час вимушеного прогулу.

Також, всупереч положенням пункту 9 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позивачкою не в повній мірі дотримано вимоги пункту 5 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, який передбачає, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та вимоги частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, який передбачає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом позовної заяви та наведених позивачкою мотивів нею оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, адже позивачка не звільнена, а лише відсторонена.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади.

Отже, оскільки предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення позивачки від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, тому її позовна вимога про поновлення на роботі повинна бути належним чином доведена та підкріплена належними доказами.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору та надасть суду відповідний платіжний документ, - позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Отже, суд вважає за необхідне надати позивачці десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків у спосіб:

- сплати судовий збір за позовну вимогу майнового характеру (про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи) у розмірі 908 грн.;

- зазначити у позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- зазначити ціну позову та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- надати докази звільнення з роботи (за наявності).

За таких обставин, в силу частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Колківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Дубровицької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати та надати позивачці для усунення вищевказаних недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор