ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

01 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 634/6581/19

провадження №22-з/818/55/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідачі : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_4 про роз`яснення додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виселення, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_7 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30 січня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів, в якому просила виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та стягнути на її користь компенсацію моральної шкоди у сумі 20 000 гривень.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 30 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30 січня 2020 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року заяву ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 8771 грн. по 2923, 66 грн. з кожного.

Постановою Верховного Суду від 25 червня 2021 року постанову Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення залишено без змін.

16 січня 2021 року ОСОБА_4 подала заяву про роз`яснення додаткового рішення Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року. Обґрунтовуючи свою заяву посилалася на те, що їй не є зрозумілим виконання вказаного судового рішення, оскільки позива ОСОБА_1 проживає в США та з нею немає зв`язку, а тому разом з іншими відповідачами мають змоги виконати судове рішення в частині сплати судових витрат.

Частиною 3 статті 271 ЦПК України передбачено що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в кому було ухвалено відповідне судове рішення протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що заяву ОСОБА_4 про роз`яснення додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим; які варіанти тлумачення рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в пункті 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи свідчать, що додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року заяву ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 8771 грн. по 2923, 66 грн. з кожного.

Тобто із змісту резолютивної частини постанови Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року зрозуміло, що кожен із відповідачів повинен сплатити по 2923, 66 грн. та стягнення цих сум не є солідарним.

Резолютивна частина зазначеного рішення не є незрозумілою та не підлягає уточненню, жодних сумнівів чи розбіжностей під час тлумачення його змісту не вбачається.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року містить чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення, є точною та однозначною, суперечливих варіантів її тлумачення не вбачається.

Отже, заяву ОСОБА_4 про роз`яснення додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 271, 381, 369, 382, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 про роз`яснення додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст ухвали виготовлено 01 грудня 2021 року