Справа № 301/2635/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Бобик О.І.

за участю секретаря судового засідання - Кузьми А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава у цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 15 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Гецко А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 637.

Зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за вказаною адресою, однак не проживають там з 2012 року, так як виїхали на постійне проживання за кордон у Іспанію. Також, у будинку не має їх особистих речей, комунальні послуги ними не сплачуються. Угоди з ним, як з новим власником щодо користування будинком відповідачі не укладали. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в добровільному порядку не подають заяву про зняття їх з реєстраційного обліку місця проживання.

Реєстрація відповідачів у будинку позивача порушує його право в користуванні та розпорядженні його майном.

Посилаючись на приписи ст. ст. 321, 325 391 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Відзив на позов відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не подавався.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явилися, надіслали суду заяви у яких позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Крім того інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 252930351 від 15.04.2021 житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно п. 4.7. Договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.04.2021 представник продавця зобов`язується не пізніше 01 травня 2021 року виписати із відчужуваного будинку (зняти із реєстраційного обліку) всіх зареєстрованих осіб (а.с.5-6).

Згідно довідки Іршавської міської ради № 02-30/1964 від 06.09.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2012 року за вказаною адресою не проживають (а.с.10).

Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.

Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в спірному житлі, однак з 2012 року там не проживають, що підтверджується довідкою Іршавської міської ради № 02-30/1964 від 06.09.2021.

Відповідачі, будучи зареєстрованими у будинку позивача до тепер, порушують його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик