Дата документу 30.11.2021
Справа № 501/3415/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: територіальної громади в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

предмет та підстави позову: про визнання права особистої приватної власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

учасники справи не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 24.09.2021 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання права особистої приватної власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, згідно якого просить суд встановити за нею право особистої приватної власності на транспортні засоби, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 21601, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки PEUGEOT 405, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно.

З метою одержання належного спадкового майна, позивач звернулась в Чорноморську міську державну нотаріальну контору Одеської області.

Повідомленням державного нотаріуса від 05.05.2021 №574/012-14 встановлено, що згідно свідоцтва про смерть чоловіка (серії НОМЕР_5 ) та повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 від 28.04.2021 вказано прізвище, ім`я та по батькові чоловіка позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2021 встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 приходився чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно повідомлення державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Монахової Єлли №992/02-14 від 28.07.2021 зазначається, що в матеріалах спадкової справи відсутні оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів:

- автомобіль марки ВАЗ 21601, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки PEUGEOT 405, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

У зв`язку з вищенаведеним державний нотаріус Чорноморської міської державної нотаріальної Одеської області Монахова Єлла порекомендувала позивачу звернутись до суду із заявою про визнання права власності у порядку спадкування на вказані транспортні засоби.

Позивач стверджує в позові, що 12 серпня 2021 року до начальника сервісного центру МВС у місті Чорноморськ направлено адвокатський запит з вимогою надати на адресу адвоката оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на ім`я померлого ОСОБА_2 .

У відповіді на запит №31/15/5150-6АЗ від 19.08.2021 відмовлено у видачі оригіналів свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на ім`я померлого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач (його представник) відзиву на позов не надав, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі (а.с.35).

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.31, 40).

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу від 24.09.2021 позов розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.21).

Ухвалою судді від 04.10.2021 відкрито провадження у справі (а.с.27).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 08.11.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд по суті (а.с.38).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_2 (а.с.9).

Після його смерті відкрилась спадщина на майно.

З метою одержання належного спадкового майна позивач звернулась в Чорноморську міську державну нотаріальну контору Одеської області.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2021 встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 приходився чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10-12).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Монахової Єлли №992/02-14 від 28.07.2021 зазначається, що в матеріалах спадкової справи відсутні оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.13):

- автомобіль марки ВАЗ 21601, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки PEUGEOT, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

У зв`язку з вищенаведеним державний нотаріус Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Монахова Єлла порекомендувала позивачу звернутись до суду із заявою про визнання права власності у порядку спадкування на вказані транспортні засоби.

Згідно копії довідки (без дати), виданої на ім`я ОСОБА_2 в.о.слідчого СВ Іллічівського МВ УМВС України в Одеській області вбачається, що 25.12.2005 року заявник звернувся із заявою до Іллічівського МВ про викрадення автомобіля ВАЗ 21601, номерний знак НОМЕР_1 , який належав йому на праві особистої власності. За даним фактом порушено кримінальну справу №0 за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України (а.с.14).

До начальника сервісного центру МВС у місті Чорноморськ 12 серпня 2021 року направлено адвокатський запит адвоката Зуєва В.Б. з вимогою надати на адресу адвоката оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на ім`я померлого ОСОБА_2 (а.с.15).

У відповіді на запит №31/15/5150-6АЗ від 19.08.2021 відмовлено у видачі оригіналів свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів з посиланням на п.16 Порядку (а.с.16-17).

ІV. Оцінка Суду.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами статей 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1296 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (статті 392 ЦК України).

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Звертаючись до суду із позовом, позивач обґрунтувала вимоги тим, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на успадковане нею майно через нотаріальну контору, у зв`язку із відсутністю реєстраційних документів на автомобілі:

- марки ВАЗ 21601, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- марки PEUGEOT 405, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії відповіді державного нотаріуса та адвокатського запиту з вимогою надати на адресу адвоката оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на ім`я померлого ОСОБА_2 .

У відповіді на запит №31/15/5150-6АЗ від 19.08.2021 відмовлено у видачі оригіналів свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів з посиланням на п.16 Порядку (а.с.16-17).

Разом з тим, будь-яких доказів (відомостей, інформації) з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що спірні транспортні засоби зареєстровані на ім`я померлого ОСОБА_2 суду не надано.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем суду не надано, клопотань, як під час підготовчого судового засідання, так і під час розгляду справи по суті не заявлялось. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяви про розгляд справи без його участі (а.с.31, 40).

Приймаючи до уваги принципи цивільного судочинства змагальність та диспозитивність цивільного процесу, поставлене перед судом спірне питання вирішується в обсязі та на підставі наданих суду доказів.

Таким чином, позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами обсяг спадкового майна та коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та з цього приводу, під час розгляду справи, не заявлялись відповідні клопотання.

Зважаючи на викладене суд дійшов до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного - процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання права особистої приватної власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко