Справа № 266/5337/20
Провадженя№ 2/266/245/21

03 лютого 2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г. за участі секретаря судових засідань Воропаєвої О.Є. розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у майні, що є сумісною частковою власністю,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в окреме домоволодіння частки будівлі з тих підстав, що йому на праві спільної часткової власності належить 27/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . Фактично 27/50 частки зазначеного домоволодіння є самостійною часткою домоволодіння та реально окремим об`єктом нерухомого майна. Іншими співвласниками домоволодіння є ОСОБА_2 - 13/50 частки, ОСОБА_3 10/50 частки. Він фактично використовує свою частину будинку, як окреме домогосподарство та не зачіпає інтересів сусідів по будинку. На теперішній час, він має намір вільно розпоряджатися своєю власністю. Однак, наявність спільної часткової власності не дозволяє йому вільно, без згоди інших співвласників, розпоряджатися та використовувати належну йому частину будинку. Крім того йому належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0765 га за вказаною вище адресою. Також вказав, що згідно витягу з бази даних Реєстру містобудівного кадастру м. Маріуполя ГУ містобудування і архітектури виконавчого органу, згідно рішення Приморської райадміністрації №10 від 29.01.2020 р. житловому будинку з господарськими будівлями які складаються належні йому 27/50 присвоєна адреса АДРЕСА_1 .
Просив суд виділити у натурі частку його майна в спільній частковій власності 27/50 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якої входять: жилий будинок літ. К-1 з житловою прибудовою літ. К1-1, тамбуром літ.К1-1 загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., ганок літ. к, погріб літ. И/п, літня кухня літ. М-1, гараж літ. Л-1, літній душ літ. Н-1, убиральня літ. В-1, огорожа №1, вимощення І та відповідно визнати право власності як на самостійний об`єкт права власності, припинити право спільної часткової власності.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалу суду від 05.11.2020 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачам направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У визначений строк відповідачі відзив на позовну заяву не подали, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надали.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував також приймав участь у розгляді справи через свого представника ОСОБА_4 який в судове засідання надав письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином замовною кореспонденцією про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали. Приймаючи до уваги думку позивача та представника позивача, які не заперечували проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду про таке.
Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 26.09.2003 року за реєстраційним №2315, по свідчого приватним нотаріусом Г.Г.Танаджи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 27/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , відомості про право власності зареєстровано, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1986555 від 13.11.2003 р., реєстраційний номер 2801040 ( а.с. 4,5).
На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №267520 ОСОБА_5 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 27.01.2009 р. №5/28-5017 належить земельна ділянка площею 0,0765 га. за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.6).
Рішенням Маріупольської міської ради від 28.01.20126 р. №7/4-39 «Про перейменування об`єктів топомініки міста», АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

З витягу із бази даних Реєстру адрес про присвоєння поштової адреси житловому будинку (літ. К-1) по АДРЕСА_1 привласнено поштова адреса АДРЕСА_1 ( а.с.22-23).

Крім Позивача домоволодіння АДРЕСА_1 належить Відповідачам.

Так 13/50 частки домоволодіння на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 10.06.2010р. виданого Маріупольською міською радою (а.с.7,8,9), 10/50 частки домоволодіння належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на домоволодіння, виданого 02.10.1996 року №592, зареєстрованого Маріупольським БТІ за №6051 ( а.с.7). Спору щодо меж та порядку користування земельною ділянкою у сторін не мається.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Згідного технічного паспорту ККП «Міське БТІ Маріупольська нерухомість» від 04.03.2020 р. ОСОБА_1 належить: жилий будинок літ. К-1 з житловою прибудовою літ. К1-1, тамбуром літ.К1-1 загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., ганок літ. к, погріб літ. И/п, літня кухня літ. М-1, гараж літ. Л-1, літній душ літ. Н-1, убиральня літ. В-1, огорожа №1, вимощення І, ідеальна частка 27/50 домоволодіння по АДРЕСА_1 ( а.с.22).

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна від 17.03.2020 р. за технічними показниками 27/50 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. К-1, житлової прибудови літ. К1-1, тамбуру літ. к1-1 загальною площею 64,3 кв.м, житловою площею 34,4 кв.м., ганок літ. к, погріб літ. И/п, літня кухня літ. М-1, гараж літ. Л-1, літній душ літ. Н-1, убиральня літ. В-1, огорожа №1, вимощення І є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі ( а.с. 29-33).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що виділ належної частки домоволодіння позивачу не позбавляє відповідачам володіти, користуватися належними їм частками домоволодіння АДРЕСА_1 .

Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна та для виділу у натурі в самостійний об`єкт нерухомого майна 27/50 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить позивачу на підставі правовстановлюючих документів в зв`язку з чим його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть і такий виділ узгоджений із іншим співвласниками.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у майні, що є сумісною частковою власністю задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в натурі частку майна в спільній частковій власності 27/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: жилого будинку літ. К-1 з житловою прибудовою літ. К1-1, тамбура літ.к1-1 загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., ганку літ. к, погрібу літ. И/п, літньої кухні літ. М-1, гаражу літ. Л-1, літнього душу літ. Н-1, убиральні літ. В-1, огорожі №1, вимощення І та відповідно визнати за ним право власності як на самостійний об`єкт права власності.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на вищезазначене виділене майно.

Копію судового рішення направити сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

повний текст рішення виготовлено 05.02.2021 р.

Суддя: Шишилін О. Г.