Справа № 758/4275/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №758/4275/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (надалі за текстом - заявник) звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник зазначив, що оригінал виконавчого листа №758/4245/15-ц було втрачено, період втрати встановити неможливо, на даний час заявник позбавлений можливості стягнути з боржника заборгованість за вказаним виконавчим листом. Втрата виконавчого листа призвела до пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому, просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Оскільки неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд зазначає наступне.

На підставі Рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2015 року у справі №758/4275/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором було видано виконавчі листи.

06.03.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та заявником укладено договір про відступлення прав вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2019 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» у зв`язку переходом до останнього прав кредитора.

05.10.2020 року заявник звернувся із запитом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про надання інформації стосовно виконавчого листа №758/3783/15-ц.

04.11.2020 року заявника повідомлено, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, інформація щодо зареєстрованих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №758/3783/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не знайдено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, відповідно до вищенаведених норм чинного на той час Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №758/4275/15-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва, становить три роки.

Відповідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічні положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання заявник звернувся до суду з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа щодо примусового виконання Рішення Подільського районного суду м. Києва у справі №758/3783/15-ц, яке набрало законної сили, сплив, а доказів протилежного заявником не надано.

В якості поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник у заяві вказує на те, що втрата виконавчого листа призвела до пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказані обставини, які заявник зазначає у заяві, як поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання і вважає їх достатніми для поновлення пропущеного строку, не є переконливими та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та з підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України»)

Зокрема, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у заявника виникло право на звернення до органів Державної виконавчої служби щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №758/4275/15-ц з 04.07.2019 року, тобто, одразу після постановлення Подільським районним судом міста Києва Ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відповідно до якої ТОВ «Глобал Спліт» набуло статусу стягувача.

Проте, як слідує із змісту заяви та доданих до неї письмових доказів заявник почав цікавитись виконавчим провадженням та звернувся із запитом до органу ДВС лише 05.10.2020 року.

Загалом, з моменту набуття заявником у даній справі процесуальної дієздатності, яка пов`язана з фактом постановлення Подільським районним судом м. Києва Ухвали від 04.07.2019 року про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником до моменту звернення до суду з відповідною заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання минуло майже два роки.

Слід відмітити, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з вищевикладеного вбачається, що заявник недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував свого процесуального обов`язку з розумним інтервалом часу цікавитися виконавчим провадженням за виконавчим листом щодо примусового Рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2015 року у справі №758/4275/15-ц.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що заміна стягувача у виконавчому провадженні не може вважатися поважною причиною пропуску строку, так як і не може давати більший обсяг прав новому стягувачу, аніж первісному.

Таким чином, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні строків пред`явлення його до виконання.

Щодо вимоги заявника про видачу дубліката виконавчого листа суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При цьому, вимогами ч.1 ст.431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд доходить висновку, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України, вказує на те, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Зміст заяви про видачу дубліката виконавчого листа не містить виклад обставин і зазначення доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа, а саме, коли і ким втрачено виконавчий лист.

Лист органу ДВС від 04.11.2020 року №25004 не містить даних про втрату саме виконавчого документа №758/4275/15-ц, а лише свідчить про те, що інший виконавчий документ №758/3783/15-ц у відділі не перебуває.

Посилання на те, що попередній стягувач не передав виконавчого листа, свідчить лише про неналежне виконання договірних зобов`язань і не свідчить про втрату виконавчого листа та не позбавляє заявника можливості вимагати передачі оригіналу виконавчого листа.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Суд зазначає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана заява про видачу дубліката виконавчого листа не містить обставин та доказів, які об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що оригінал виконавчого листа втрачено.

Виходячи з того, що строк для пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2015 року у справі №758/4275/15-ц сплив, і суд відмовив у його поновленні, то правові підстави для видачі дубліката втраченого виконавчого листа відсутні.

Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволені заяви ТОВ «Глобал Спліт» про видачу дубліката виконавчого листа та поноволення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. ст. 263 - 265, 268, 273, 352, 354 - 356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання - відмовити;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Гребенюк