ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року

м.Суми

Справа №582/427/21

Номер провадження 22-ц/816/1319/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Яковенко Н.М. у смт Недригайлів Сумської області

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на лікування,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 50% понесених нею витрат на лікування, що становить 1342 грн 00 коп.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є особою з інвалідністю та потребує постійного лікування, а її син ОСОБА_2 ухиляється від свого обов`язку по її утриманню та догляду. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області з відповідача на її утримання стягнуті аліменти в розмірі 420 грн щомісячно, проте ці кошти не покривають витрати на придбання ліків, у зв`язку з інвалідністю згідно з призначеннями лікарів.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 червня 201 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 431 грн 00 коп. витрат на лікування.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 291 грн 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача 50% від понесених нею витрат на лікування в сумі 1846 грн 62 коп., що становить 923 грн 00 коп.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги всі надані нею квитанції, якими підтверджується несення нею витрат на придбання ліків на суму 1846 грн 62 коп. Додаткові матеріали (шприци, бинти тощо) не зазначаються у виписці із медичної карти амбулаторного хворого.

Позивач не погоджується також і з визначеною судом першої інстанції часткою понесених нею витрат на лікування, які підлягають стягненню з відповідача. Вказує на те, що відповідач, крім заробітної плати, отримує дохід від обробітку городу та орендну плату на підставі договору оренди земельної ділянки.

Звертає увагу і на те, що обов`язок надавати допомогу недієздатним батькам не залежить від майнового стану повнолітніх дітей.

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому у задоволенні вимог апеляційної скарги позивача просить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 17), має ряд захворювань, потребує постійного медикаментозного лікування (а.с. 4).

Рішенням Недригайлівського районного суду м. Суми від 12 березня 2020 року, яке постановою Сумського апеляційного суду від 01 червня 2020 року залишено без змін, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 420 грн 00 коп., починаючи стягнення з 14 січня 2020 року (а.с. 22-23, 24-26).

У період з 09 березня 2021 року по 19 березня 2021 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Недригайлівська лікарня» Недригайлівської селищної ради Сумської області, призначено лікування наступними препаратами: тівомакс, еглоніл, кандесар, фармаксон, мемостім, L-лізин, тізалуд, вітаксон (а.с. 5).

На підтвердження придбання медичних препаратів, позивачем були надані копії чеків на загальну суму 2683 грн 79 коп. (а.с. 6-7).

Згідно довідки про доходи, виданої Недригайлівським об`єднаним управлінням ПФУ в Сумській області, сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року становить 19165 грн 29 коп. (а.с. 27). Крім того, розмір одержаної у вказаний період ОСОБА_1 державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства 2 групи становить 10386 грн 00 коп. (а.с. 28).

Відповідно до довідки про доходи, виданої ФОП ОСОБА_3 від 05 лютого 2021 року, розмір заробітної плати ОСОБА_2 за період з серпня 2020 року по січень 2011 року включно, без вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів, становить 32296 грн 80 коп. (а.с. 29).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що розмір щомісячних доходів позивача є більшим від доходів відповідача, з урахуванням принципів змагальності, пропорційності, всебічності, розумності та справедливості, дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути ј частину від витрачених сум на лікування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Зокрема, статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 206 СК України, у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Також, непрацездатним, в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України, вважається той з батьків, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, а її син - відповідач по справі ОСОБА_2 зобов`язаний її утримувати та брати участь у додаткових витратах.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром понесених ОСОБА_1 витрат на лікування, а доводи позивача в цій частині вважає безпідставними.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано не були взяті до уваги копії чеків на придбання ліків, які датовані до 09 березня 2021 року на загальну суму 409 грн 80 коп., так як позивачем не було доведено на доказах, що їй призначалося лікування до перебування в стаціонарі ( 09 березня 2021 року по 19 березня 2011 року) зазначеними в чеках медичними препаратами.

Також, судом першої інстанції правомірно було виключено вартість медичних препаратів, що не зазначені у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Щодо витратних матеріалів (шприци, бинти, спирт тощо), то позивачем не обґрунтовано на доказах необхідність їх придбання.

У супереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не було надано будь-яких доказів про наявність у відповідача фінансової можливості, нести додаткові витрати на її утримання у більшому розмірі, аніж визначено судом першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги позивача про отримання відповідачем доходів від передання в оренду належної йому земельної ділянки та від обробітку огороду, то вони також не підтверджуються на доказах.

Таким чином, беручи до уваги майнове становище сторін, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що з відповідача підлягають стягненню ј частина документально підтверджених витрат на лікування ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук