Справа № 316/1654/15-ц
Провадження № 2/316/17/21
"02" лютого 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі
головуючого судді Бульби О.М.,
за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» до ОСОБА_1 , співвідповідач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:
28.04.2016 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» суму завданих збитків у розмірі 70 646,24 грн., суму вартості проведення незалежної оцінки у розмірі 3000 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2084,46 грн.
Ухвалою суду від 13.08.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання (том №2 а.с.131).
Ухвалою суду від 23.12.2019 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (том №2 а.с.164).
Ухвалою суду від 19.02.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (том №2 а.с.190).
Представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, проте до суду повернулися поштові конверти з відповідними відмітками «адреса відсутній» (том №2 а.с.137, 161, 182, 194, 201, 205, 212, 223).
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надано, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник співвідповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в судове засідання не з`явився, проти позовних вимог заперечує у повному обсязі, обґрунтування заперечень позову виклав у відзиві на позовну заяву (том №2 а.с.174-177).
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно ч. 5 статті 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Ford-TRANSIT», державний номер НОМЕР_1 , що належить ВП «ЗАЕС», виїхав з підприємства під керуванням працюючого на підприємстві водія ОСОБА_2 , якому було надано шляховий лист та відповідне завдання. Саме на виконання завдання цей автомобіль був припаркований та тимчасово не здійснював рух. А отже, за відповідним визначенням такий транспортний засіб є учасником дорожнього руху, а відтак цей транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки.
В такому випадку слід вважати, що у дорожньо-транспортній пригоді 20.02.2013 року зіткнення відбулось між двома транспортними засобами, джерелами підвищеної небезпеки, і тому питання відшкодування шкоди вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, але з урахуванням того, що власний водій підприємства, який перебуває у трудових відносинах з підприємством, яке є потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди, у випадку наявності його вини не вважається особою, яка несе відповідальність за таку матеріальну шкоду, а може бути притягнутий до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок , ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.08.2014 року по справі №316/1551/14-п, провадження №3/316/605/14 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, провадження закрито, за спливом строку накладення адміністративного стягнення, щодо вини правопорушника висновків не зазначено (том №1 а.с. 10).
З постанови про закриття кримінального провадження від 27.05.2014 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що саме він допустив зіткнення з припаркованим автомобілем позивача.
Те, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито за спливом строку накладення адміністративного стягнення, не є реабілітуючими обставинами та не свідчить про відсутність вини відповідача в даній дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з пояснень ОСОБА_1 вказаних у постанові про закриття кримінального провадження від 27.05.2014 року, вбачається, що під час руху в районі арки з написом ВП «ЗАЕС» допустив зіткнення з автомобілем «Форд транзит», що був припаркований у правого краю проїжджої частини по ходу руху його автомобілю, так як відволікся на напис (том №1, а.с.11).
Отже, саме через дії ОСОБА_1 відбулось зіткнення двох автомобілів у цій справі.
Вказані дії ОСОБА_1 не відповідають п. п. «б» п. 2.3 ПДР у редакції від 01.08.2012 року, яка діяла на час ДТП 20.02.2013 року, для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
В зв`язку з чим, суд приходить до висновку що матеріалами справи є доведеною вина відповідача ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді 20.02.2013 року.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «DAEWОО-NUBIRА», державний номер НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК» Арсенал Страхування» за полісом № АЕ/1009118 від 26.01.2013 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (том №1 а.с.198).
Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Позивачем була проведена незалежна експертна оцінка № 75/31-15-7 від 31.03.2015 року, яка здійснена Українською універсальною біржею, відповідно до висновків якої розмір збитків, завданих транспортному засобу «Ford-TRANSIT», державний номер НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 20.02.2013 року складає 70 646,24 грн. ( том №1 а.с. 12- 39).
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 841 з визначення вартості колісного транспортного засобу пошкодженого внаслідок ДТП від 22.06.2015 року, вартість транспортного засобу «Ford-TRANSIT», державний номер НОМЕР_1 складає 2810,11 грн. (том №1 а.с. 207-215).
Відповідно до п.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди20.02.2013 року, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість ТЗ до ДТП.
Згідно з п. 2 ст. 30 цього Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, а також витрати по евакуації.
З обох вищенаведених висновків експертних досліджень щодо матеріальної шкоди, спричиненої позивачеві пошкодженням його ТЗ, вбачається, що ними встановлено, що, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобілю, то відновлювати ТЗ економічно недоцільно, і в такому разі матеріальна шкода буде складати його ринкову вартість, визначену станом на день ДТП.
Звертаючись з цим позовом про стягнення саме такого матеріального збитку, позивач не заперечував проти визнання його ТЗ фізично знищеним.
Проте, страховою компанією було надано висновок експерта № 786 від 21.03.2013 року, згідно з яким станом на дату оцінки 20.02.2013 року вартість ТЗ «Ford-TRANSIT», державний номер НОМЕР_1 , складає 33 541,02 грн. (том №1 а.с. 199-206), а позивачем надана незалежна експертна оцінка від 31.03.2015 року, де вартість цього автомобілю станом на цю дату склала 70 646,24 грн. (том №1 а.с. 12-39).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 57, 81, 141, 209,211, 213, 280, 259 ЦПК України, 1166, 1194 ЦК України, суд, -
Позовну заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» до ОСОБА_1 , співвідповідача: приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» судовий збір у розмірі 906 (дев`ятсот шість) грн. 75 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба