КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про захист прав споживачів, застосування наслідків недійсності правочину та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення вартості одержаного за нікчемним договором,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Автокредит Плюс» про захист прав споживачів, застосування наслідків недійсності правочину, у якому просив встановити нікчемність договору фінансового лізингу №КІ00АІ від 01.04.2015 року укладеного між ним та ТОВ «Автокредит Плюс», застосувавши наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення з ТОВ «Автокредит Плюс» матеріальної шкоди у розмірі 417462,60 грн, а також стягнути судові витрати у вигляді 4500,00 грн за надання професійної правової допомоги та 4174,60 грн судового збору.

15 липня 2021 року через засоби поштового зв'язку ТОВ «Автокредит Плюс подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення вартості одержаного за нікчемним договором, який зареєстровано Святошинським районним судом м. Києва 20 липня 2021 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ТОВ «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення вартості одержаного за нікчемним договором.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ТОВ «Автокредит Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продоваження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що ТОВ "Автокредит Плюс" дотримано вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, а тому підстави для повернення зустрічного позову відсутні. Зазначає, що 02.07.2021 року отримано копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження у справі, і запропоновано відповідачу у 15 денний термін з дня отримання вказаної ухвали подати відзив. В подальшому, 15.07.2021 року подано поштою відзив на позовну заяву та зустрічний позов.

ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не подав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, вказавши зазначене у мотивувальній частині судового рішення при вирішенні спору по суті, суд першої інстанції фактично повернув ТОВ «Автокредит Плюс» зустрічний позов, обгрунтовуючи свої висновки тим, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Згідно ухвали суду про відкриття провадження відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення, відповідач отримав ухвалу суду 02.07.2021 року (а.с.60), а зустрічна позовна заява надійшла до суду лише 20.07.2021 року, тобто після вплину терміну для подання відзиву.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.123 ЦПК Україниперебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.3ст.124ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про захист прав споживача, застосування наслідків недійсності правочину та відкритопровадження у цивільній справі. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали (том 1, а.с. 57- 57 зворот).

Згідно рекомендованого повідомлення, яке міститься у матеріалах справи ТОВ "Автокредит Плюс" отримало ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року - 02.07.2021 року (том 1, а.с. 60).

Так, 15 денний термін спливає 17 липня 2021 року, однак це припадає на вихідний день (суботу), тому останнім днем для подання відзиву на позов є 19 липня 2021 року.

Відповідно до відбитку штемпеля на поштовому конверті, ТОВ "Автокредит Плюс" 15 липня 2021 року подало відзив на позовну заяву та зустрічний позов (том 1, а.с. 152).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову, зазначивши про це у мотивувальній частині судового рішення при вирішенні спору по суті, оскільки ТОВ "Автокредит Плюс" подалозустрічний позов 15 липня 2021 року, тобто у 15 денний строк встановленийсудом першої інстанції.

Відтак, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного, зокрема, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви та не вірно застосував положення ч. ч. 1, 2, 3 ст. 194 ЦПК України.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи(зустрічного позову) для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс»задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви скасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення вартості одержаного за нікчемним договором, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «01» грудня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко
О.І. Сліпченко