справа № 361/737/21
провадження № 2/361/2041/21
УХВАЛА

29 січня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягувати із ОСОБА_2 на його користь аліменти на їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на одержання аліментів на дитину має право той з батьків, з ким фактично проживає дитина та перебуває на його утриманні, від того з батьків, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що син ОСОБА_3 постійно проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , додав до позовної заяви копію листа Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради Київської області від 09 липня 2020 року № 06-12/2496.

Із змісту зазначеного листа вбачається, що малолітній син сторін ОСОБА_3 зареєстрований разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, а довідка про реєстрацію місця проживання документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання особи.

Аналіз наведеної норми права, дає підстави для висновку, що довідка про місце реєстрації місця проживання особи не підтверджує її фактичне місце проживання за цією адресою. Підтвердженням фактичного місця проживання особи , у даному випадку може бути акт про проживання дитини, рішення органу опіки та піклування чи суду про визначення місця проживання дитини з батьком або договір укладений між батьками про визначення місця проживання їхньої дитини.

За змістом і формою позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч зазначеним вимогам позовна заява ОСОБА_1 не містить зазначення доказів, які підтверджують викладені ним у позовній заяві обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги щодо фактичного місця проживання сина ОСОБА_3 разом і батьком, що надає йому право звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на сина з його матері.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_1 вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України, не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути зазначені вище недоліки позовної заяви, а саме: у позовній заяві в новій редакції зазначити докази, які підтверджують викладені ним у позовній заяві обставини щодо фактичного місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із батьком, що надавало б йому право звертатися до суду з позовом про стягнення з матері аліментів на сина та надати їх суду.

Інакше позовна заява згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 175, 177, 184, 185, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитинузалишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.