Справа № 276/1066/19
Провадження по справі №2/276/251/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., за участю:

секретаря судового засідання Процюк О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втрати права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог вказано, що він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який з липня 2017 року без поважних причин не проживає там. На даний час позивачу не відоме місце проживання відповідача.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.08.2020 справу №276/1066/19 прийнято до провадження судді Збаражського А.М. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 26.10.2020 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що упродовж трьох років був опікуном ОСОБА_2 , у зв`язку з чим було зареєстровано місце проживання останнього в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності позивачу. Починаючи з 2017 року ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача, не відвідує житло та не сплачує витрати на комунальні послуги.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що немає іншого житла, щоб зареєструвати своє місце проживання. Також зазначив, що з 2017 року не проживає в будинку позивача, останніх пів року проживає разом рідною сестрою в м.Києві, де орендують житло, він не має постійного та систематичного доходу, працює неофіційно.

Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно з довідкою Хорошівської селищної ради про реєстрацію місця проживання особи №256 від 12.06.2019 року (а.с.10) та актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 20.06.2019 року №43 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.5)

Актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 20.06.2019 року №43 підтверджується факт того, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з липня 2017 року, особистих речей відповідача в будинку немає.

Вищевказані обставини також підтвердили в судовому засіданні позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного вище, оскільки відповідач понад три роки не проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не користується даним житлом, поважних причин не проживання ОСОБА_2 в будинку, який належить позивачу, судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житлом за вищевказаною адресою.

Доводи відповідача про те, що він не може зареєструвати своє місце проживання в іншому місці не підтверджені належними доказами та спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , згідно з якими він понад пів року проживає в м.Києві в орендованому житлі разом з рідною сестрою, де також неофіційно працює. Суд враховує те, що небажання відповідача зареєструватись в іншому житлі, де він тривалий час проживає, не може становити виправдане втручання у право власності позивача на вільне володіння, користування та розпорядження майном.

З огляду на вищезазначене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст. 12,77, 81, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втрати права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2021 року.

Суддя А.М. Збаражський