ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2021 року м. Кропивницький

справа № 392/1264/19

провадження № 22-ц/4809/141/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Федоренко Т.О.,

учасники справи: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2020 року (суддя Кавун Т.В.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, заперечень на позов та інших доводів сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № від 01 серпня 2016 року у розмірі 30 217,21 грн, з яких: 12850,49 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2782,22 грн - заборгованість за відсотками, 7639,50 грн - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 6945,00 грн - заборгованість за пенею.

В обґрунтування вимог зазначено, що 01 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 13890,00 грн та зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом у строки та на умовах, визначених договором. В подальшому, між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») було укладено договір відступлення права вимоги, за яким позивач набув права грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Стверджується, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконала. Оскільки, за умовами договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі пред`явленої до стягнення суми, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заперечуючи проти задоволення позову зазначала, що у заяві на отримання кредиту відсутній підпис відповідача, а також відмітка про отримання пам`ятки клієнта, про ознайомлення і отримання тарифів та основних умов обслуговування. У вказаній заяві відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення грошового зобов`язання. Так само не містять підпису відповідача Умови отримання кредитів та інших послуг. Позивачем не доведено, що саме долучені до матеріалів справи Умови були надані для ознайомлення відповідачу, роздруківка з сайту кредитодавця не є належним доказом у справі, а тому, на переконання відповідача, відсутні підстави вважати, що нею були погоджені умови кредитного договору (а.с. 60-64).

У відповіді на відзив позивач наголошує на порушенні встановленого судом строку подання відзиву на позов та відсутності доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала документ від імені відповідача. Також вказує, що відповідач підписала заяву на отримання кредиту, а тому погодилась із зазначеними в ній умовами. Вказана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» складають кредитний договір. Жодних застережень або зауважень щодо неповного розуміння або непогодження з умовами кредитного договору під час його підписання Позичальником висловлено не було. За викладеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 74-77).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2020 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 01 серпня 2016 року в сумі 30217,21 грн, з яких: 12850,49 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 2782,22 грн - заборгованість за відсотками; 7639,50 грн - заборгованість за щомісячними процентами; 6945,00 грн - заборгованість за пенею.

Суд першої інстанції погодився з доводами позовної заяви щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у пред`явленому до стягнення розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своїм підписом засвідчила своє погодження з умовами кредитного договору, однак його умов не виконала. Суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки набув право такої вимоги за відповідним договором.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачподала апеляційну скаргу, згідно з якою просить рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом фактичних обставин справи та ненаданням належної оцінки доказам у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що у заяві на отримання кредиту, яка подавалась відповідачем, відсутня відмітка про отримання нею пам`ятки клієнта, про ознайомлення і отримання тарифів і основних умов обслуговування. У вказаній заяві відсутні умови про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання. Долучені до матеріалів справи Умови отримання кредитів та інших послуг не містять підпису відповідача. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання грошових зобов`язань.

Зауважує, що належними та допустимими доказами не доведено факту направлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги.

Крім того, в оскаржуваному рішенні не зазначено підстав відхилення доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, не зазначено представника відповідача як учасника справи.

Суд першої інстанції також не звернув уваги на встановлений законодавством строк позовної давності, в межах якого особа може звертатись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року з підстав, що в ній зазначені, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Оскільки у встановлений апеляційним судом строк відповідачем було усунуто недоліки апеляційної скарги, відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі; відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

19 листопада 2020 року на електронну, а 23 листопада 2020 року на поштову адреси апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивач, крім доводів вже викладених у відповіді на відзив на позовну заяву, зазначає, що чинне законодавство не передбачає обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. До того ж, відповідач не мала жодних перешкод для виконання зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором на рахунок первісного кредитора - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Попри викладене, ані на рахунки первісного кредитора, ані на рахунки позивача кошти в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором не надходили.

Позивач вважає оскаржуване рішення законним та повністю обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі - без змін (а.с. 148-152, 156-159).

27 листопада 2020 року закінчено підготовчі дії; справу призначено до розгляду у суді апеляційної інстанції, про що постановлено відповідну ухвалу.

У відповідності до вимог процесуального закону сторони повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 167-170, 174-177).

Сторонами заявлені клопотання про апеляційний розгляд справи без участі представників позивача і відповідача (а.с. 159 зв. бік, 178).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Обставини, встановлені судами

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2016 року ОСОБА_1 були підписані заява про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», розміщених на веб-сайті кредитодавця www.kreditmarket.ua (а.с. 5) та заява № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (а.с. 6-7), які разом становлять кредитний договір між нею як Позичальником та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» як Кредитодавцем.

Шляхом підписання відповідачем зазначених заяв погоджено наступні умови надання кредиту: сума кредиту - 13 890,00 грн; строк, на який надається кредит - 24 місяці; сплату позичальником початкового проценту у сумі 450,00 грн, щомісячних процентів у розмірі 2,5% від суми кредиту згідно з графіком платежів; річних процентів у розмірі 12% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів та щоденної пені у розмірі 0,3% від загальної суми прострочення; графік платежів за договором.

На виконання п. 3 заяви № , за дорученням відповідача та за рахунок отриманого нею кредиту, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було перераховано кошти в розмірі 10 000,00 грн на рахунок Позичальника (а.с. 8); 200,00 грн - отримувачу СК «Арсенал Страхування», 3240,00 грн - отримувачу ПАТ «Страхова компанія «ТАС».

30 липня 2018 року між ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" (Кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Новий Кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за умовами якого, Кредитор передає (відступає) Новому Кредитору за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (а.с. 17-19).

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги позивач набув права вимагати від Боржників виконання їх грошових зобов`язань перед Кредитором, які вказані у Реєстрі Боржників, та складаються із заборгованості за тілом (основною сумою) кредиту, за неоплаченими відсотками за користування кредитом, за платою за надання та управління кредитною справою, а також за неоплаченою пенею.

За змістом витягу з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимоги, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 30217,21 грн., з яких: 12850,49 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 2782,22 коп. - заборгованість за відсотками, 7639,50 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками (плата за управління кредитом), 6945,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с.20).

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» листом від 07 серпня 2018 року №002764278 та позивач листом від 07 серпня 2018 року №002764278-1 повідомили ОСОБА_1 про відступлення Кредитором права вимоги заборгованості за кредитним договором Новому Кредитору - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Зазначені листи - повідомлення також містять вимоги щодо сплати відповідачем на користь Нового Кредитора заборгованості за кредитним договором, яка станом на 30 липня 2018 року склала 30217,21 грн. (а.с. 15-16).

Оскільки відповідачем заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 30217,21 грн сплачена не була, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.На підтвердження розміру пред`явленої до стягнення суми, позивачем до суду першої інстанції надано відповідний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором (а.с. 14).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Задовольняючи позов у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушила умови кредитного договору, належним чином не виконала своє зобов`язання в частині своєчасного та в повному обсязі повернення кредитних коштів, процентів за кредитом. Встановивши, що право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача, за відсутності доказів погашення відповідачем заборгованості та пені за неналежне виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем вимог позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржниці про відсутність доказів на підтвердження того, що саме з наявними у справі Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»

вона була ознайомлена, підписуючи відповідну заяву (а.с. 5, 11-12).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, роздруківка із сайту позивача не є належним доказом у справі, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови, розміщені на сайті кредитодавця могли бути неодноразово змінені ним в односторонньому порядку та надані позивачу у редакції, що є найбільш сприятливою для стягнення заборгованості з позичальника.

Таким чином, за відсутності підпису відповідача, наявні в матеріалах справи Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» не можуть розцінюватися як невід`ємна частина укладеного із відповідачем кредитного договору.

Поряд з цим, як було правильно встановлено судом першої інстанції, зміст кредитного договору та його істотні умови (сума кредиту, строк, на який надається кредит, розмір процентів за договором, відповідальність за неналежне виконання грошового зобов`язання, графік платежів за договором) зафіксовано в кількох документах, які містять підпис відповідача, а саме: заяві про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та заяві № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (а.с. 5, 6).

Укладення кредитного договору у такій формі чинному законодавству не суперечить.

Таким чином, колегією суддів відхиляються доводи відповідача щодо недотримання сторонами кредитного договору правил ч. 1 ст. 1055 ЦК України.

Підписуючи заяву № ОСОБА_1 підтвердила, зокрема, що умови кредитного договору їй роз`яснені та зрозумілі.

Факт виконання ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» своїх зобов`язань за кредитним договором та отримання Позичальником кредитних коштів в сумі 13 890,00 грн. відповідачем не заперечується. Апеляційним судом враховано, що відповідач у вересні та у жовтні 2016 року частково виконувала свої обов`язки по поверненню кредитних коштів. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» про рух коштів по кредиту та розрахунком заборгованості позивача (а.с. 13-14). Встановлені судом обставини щодо неналежного виконання позичальником умов кредитного договору відповідачем не спростовані.

Заперечуючи проти задоволення позову та обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач про свою незгоду з розрахунком пред`явленої до стягнення суми заборгованості за кредитним договором не зазначала, доказів на спростування наявного у справі розрахунку заборгованості, як і власного альтернативного розрахунку, не надавала.

Докази сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором у матеріалах справи відсутні, до суду апеляційної інстанції надані не були.

Колегія суддів наголошує, що свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 3, 6 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що скаржниця не заперечує факту отримання нею кредитних коштів та не доводить у встановленому законом порядку їх повернення у повному обсязі кредитодавцю або позивачу, позовні вимоги є обгрунтованими.

Отже, задовольняючи позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції дійшов правильного висновку по суті спору у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту повідомлення відповідача про зміну кредитора у зобов`язанні апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки на результат вирішення спору по суті не впливають. Так, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. Тобто, перехід права вимоги до нового кредитора не звільняє боржника від обов`язку виконувати умови укладеного ним кредитного договору, а неповідомлення боржника про заміну кредитора може мати негативні наслідки саме для нового кредитора, а не для боржника.

Колегією суддів критично сприймаються доводи скаржниці про відсутність у оскаржуваному рішенні підстав відхилення доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд першої інстанції забезпечив розгляд справи, який ґрунтувався на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, а тому оскаржуване рішення у повній мірі відповідає критеріям та вимогам, що встановлюються до судових рішень процесуальним законом.

Колегією суддів взято до уваги, що відповідачем не було надано до суду жодного доказу на підтвердження доводів відзиву на позов, а також апеляційної скарги. За викладеного, доводи відповідача зводяться до власного тлумачення вимог законодавства, характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин. Разом з тим, такі доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який, задовольняючи позов, надав їм об`єктивну оцінку.

Такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального закону є доводи скарги про незазначення судом першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваного рішення представника відповідача як учасника справи. Так, ст. 42 ЦПК України визначає склад учасників справи. Вказана процесуальна норма не підлягає розширеному тлумаченню та передбачає, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). У свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Отже, представник сторони чи третьої особи процесуального статусу учасника справи не має.

Безпідставними також є доводи скаржниці щодо неврахування судом першої інстанції вимог закону про позовну давність.

Наслідки спливу позовної давності визначені у ст. 267 ЦК України. За вимогами ч.ч. 2-4 зазначеної правової норми заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, застосуванню судом позовної давності у спорі має в обов`язковому порядку передувати подання стороною до суду відповідної заяви. В іншому випадку, у тому числі, коли позивачем подано позов поза межами строків позовної давності, у суду відсутні правові підстави для застосування наслідків спливу позовної давності.

Оскільки про пропуск позивачем строку позовної давності відповідачем не заявлялось, заява про застосування строку позовної давності у матеріалах справи відсутня, суд першої інстанції обґрунтовано не встановлював відповідні обставини справи та не надавав їм правову оцінку. Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на їх законність та обґрунтованість не впливають, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції у дані справі слід залишити без задоволення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

За вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2020 року, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний