Справа № 522/1905/21
Провадження № 2-о/522/114/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просила в порядку окремого провадження встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з грудня 2014 року та факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємиці четвертої черги спадкування за законом, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що з 2014 року проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після смерті якого відкрилася спадщина. Вважає себе спадкоємицею четвертої черги за законом та претендує на спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, проте в шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після його смерті не звернулася. Інших спадкоємців немає. Протягом усього часу спільного проживання зі спадкодавцем та на час відкриття спадщини проживала та продовжує проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві. Зазначає, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до відкриття спадщини та факту прийняття нею спадщини їй необхідне для оформлення права на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, виключається під час розгляду справ в порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умови, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

При цьому, як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви слідує, що метою встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до відкриття спадщини та факту прийняття нею спадщини щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй необхідне для оформлення права на спадщину за законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви спір про право, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження, а має розглядатися в порядку позовного провадження за участю спадкоємців або територіальної громади, яка має право на звернення до суду щодо питання визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, слід відмовити роз`яснивши заявнику, що вона вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем та факту прийняття спадщини.

Роз`яснити заявнику, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті в порядку загального позовного провадження.

Копію ухвали з доданими матеріалами надіслати заявникові.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. Ю. Федчишена