Справа №295/5732/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, -

В С Т А Н О В И В:

Беручи до уваги, що виготовлення мотивованого рішення суду потребує значного часу, відповідно до п. 6 ст. 259 ЦПК України, суд оголошує його вступну та резолютивну частини.

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали буде виготовлено 25.08.2021 р.

Суддя Л.М. Чішман

У Х В А Л И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати наказ Державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» віл 11.02.2021 року №119к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що наказ є протиправним.

В судове засідання 01.02.2021 року позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представника відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотав про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачила право кожній фізичній або юридичній особі на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Частина п`ята ст. 223 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач є ініціатором судового розгляду та інтерес в належному розгляді його позову має стимулювати його, а також його представника, належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Встановлено, що в судові засідання, які були призначені на 26.11.2020 року та на 01.02.2021 року позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не з`являлись, про час та місце розгляду справи позивач повідомлялась належним чином.

Судові повістки було направлено ОСОБА_3 на поштову адресу, вказану у позовній заяві, інших заявах та клопотаннях, що подавались в рамках даної справи, а саме: АДРЕСА_1 . Проте, поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 167-168, 180-181).

Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Клопотання про повідомлення позивача про час та місце розгляду справи у спосіб, інший ніж шляхом направлення судових повісток, в матеріалах справи відсутнє.

25.11.2020 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 26.11.2020 року, посилаючись на запровадження на території України карантину та на можливий ризик захворювання. У заяві вказано, що проти розгляду по суті спору до закінчення карантину представник заперечує (а.с. 170).

Крім того, в матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_3 від 27.05.2020 року про відкладення розгляду справи, аналогічна за змістом викладеній вище заяві ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 також посилалась на запровадження карантину як на підставу для відкладення розгляду справи, заперечувала проти розгляду по суті спору до закінчення карантину (а.с. 133).

Суд зауважує, що вказану заяву від 27.05.2020 року, разом із клопотання про призначення у справі судової експертизи, подано позивачем до суду особисто.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року за № 731-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п. 3 Розділу XII ЦПК України).

З 17.07.2020 року запроваджено модель адаптивного карантину за умови дотримання протиепідемічних заходів.

Позивач та її представник заперечують проти розгляду справи до закінчення карантину, при цьому, будь яких клопотань про витребування доказів, проведення експертиз або інших, спрямованих на здобуття доказів, важливих для вирішення цивільної справи, не заявлялось, що свідчить про безпідставне зволікання сторони позивача при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч викладеному, позивачем та її представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість їх явки в судові засідання, а отже саме по собі запровадження карантину на території України не є самостійною підставою для відкладення розгляду справи.

Суд зауважує, що з урахуванням складності даної справи, позиції відповідача, повний, об`єктивний та всебічний розгляд за відсутності позивача або її є неможливим, а безпідставні неявки останніх в судове засідання призводить до затягування розгляду справи та свідчить про відсутність інтересу сторони позивача у прискоренні процедури слухань у справі та її розгляду по суті заявлених вимог.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року по справі № 310/12817/13 викладено правову позицію з питання залишення позову без розгляду при повторній неявки позивача, не залежно від зазначеної причини, яка може бути поважною. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

З урахуванням викладеного, позивач в судові засідання не з`явилась повторно, заяви про розгляд справи без участі сторони не надано, суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду, у відповідності до положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ спільного майна подружжя, стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман