Дата документу 29.11.2021
Справа № 937/8368/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Бєгушева Л.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.01.2008,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.01.2008 у розмірі 47402,80 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Зазначає, що 24.01.2008 з відповідачкою був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 08.03.2008 відповідачкою була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій відповідачка власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми оплати за використання кредитних коштів ознайомлена. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 гривень. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору за нею виникла заборгованість, яка станом на 20.09.2020 становить 47402,80 грн. і складається з: 38155,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9247,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

25 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21 січня 2021 року витребувано від АТ «КБ «Приватбанк» оригінал довідки про умови кредитування та докази отримання пластикових карток та грошових коштів відповідачкою ОСОБА_2

14 травня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Діденко В.Є. та призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу.

09 вересня 2021 року провадження по справі відновлено за клопотанням експерта про надання додаткового порівняльного матеріалу та оплати вартості експертизи.

28 жовтня 2021 року на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судово-почеркознавчої експертизи в зв`язку з відсутністю порівняльного матеріалу.

В судове засідання, призначене на 29 листопада 2021 року сторони не з`явились.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. У заяві доданій до позову наполягають на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини. Від її представника - адвоката Діденко В.Є. надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності. Просить застосувати по справі строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Врахувати, що надану банком заяву про отримання кредитної картки не можна вважати укладеним договором. Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачкою саме картки «Універсальна». Крім того, відповідно до наданих банком виписок по рахунку вбачається, що відповідачкою погашено заборгованості на суму 444185,00 гривень, 67713,67 гривень та 665,45 гривень, тому з урахуванням не укладення договору просить відмовити у задоволені позовних вимог і по суті справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача та представника відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено наступне.

24.01.2008 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н (оригінал якого досліджено судом), відповідно до якого відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, підтверджується підписом у заяві /а.с.17/.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 , відповідачці відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 1100,00 грн. У подальшому, 31.05.2019 розмір кредитного ліміту був збільшений до 50000,00 грн. /а.с.15/.

Згідно з Довідкою про умови кредитування (оригінал якої досліджено судом), яку підписала відповідачка, вона ознайомилась з фінансовими умовами кредитної картки (розмірами відсотків, неустойки (а.с.18).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, в редакції, чинній на момент розгляду справи судом, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2008 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву, ідентифікувалася у банку, ознайомилася з Умовами та правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку. Оцінюючи надані банком докази, суд враховує, що на підтвердження заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» надало копію виписки з карткового рахунків відповідачки, з якої вбачається, що вона з 19.08.2014 активно користувалася кредитними коштами, зокрема і по місцю свого проживання, неодноразово знімала готівкові кошти, поповнювала свою кредитну картку готівкою, здійснювала переказ коштів для погашення заборгованості за кредитним договором зі своєї картки через систему Приват 24 та до січня 2020 включно погашала заборгованість за кредитом. При цьому, укладений між сторонами договір від 24.01.2008 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредитних коштів за отриманою банківською карткою (користування нею). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом стягнення заборгованості.

Крім того, згідно довідки, термін дії кредитної картки по договору укладеному між АТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 спливає лише у серпні 2023 року/а.с.16/.

Вказане спростовує твердження представника позивачки щодо спливу позовної давності за пред`явленими позовними вимогами.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 5.5 кредитного договору за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360(триста шістдесят) календарних днів у році.

За несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом) отримувач сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами. Проценти за користування кредитом (в тому числі за простроченим кредитом) передбачені Тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту коштів, з дня списання суми з кредитного рахунку.

Таким чином, судом встановлено, що сторони досягли домовленості та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, у тому числі і щодо сплати відсоткової ставки у разі прострочення виконання зобов`язання, і оскільки наявність заборгованості позивачем спростовано не було, тому ці умови повинні виконуватись.

На підставі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Таким чином, за відповідачкою виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.09.2020 становить 47402,80 грн. і складається з: 38155,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9247,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.13,14/ та випискою по рахунку /а.с. 37-48/.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідачки про відсутність доказів отримання відповідачкою картки «Універсальна», оскільки Заява, підписана ОСОБА_2 24 січня 2008 року при укладанні кредитного договору містить відомості про отримання нею саме картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Твердження представника відповідача стосовно того, що відповідачка не укладала договір з банком, спростовуються як самим представником відповідача, який в заяві зазначив, що відповідачкою погашено заборгованості на суму 444185,00 гривень, 67713,67 гривень та 665,45 гривень, так і долученими до матеріалів справи розрахунком та випискою з рахунку, відповідно до яких вбачається, що відповідачка активно користувалась кредитною карткою.

Крім того, слід зазначити, що позивачкою заявлено клопотання, за результатом розгляду якого призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Натомість, незважаючи на зобов`язання судом позивачки щодо надання додаткових документів, заявлені клопотання експерта щодо надання додаткових документів, про що повідомлено представника позивачки, останньою не було їх надано, як і не було сплачено вартість експертизи, в результаті чого 28 жовтня 2021 року на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судово-почеркознавчої експертизи. Таку поведінку позивачки суд розцінює як ухилення від участі в експертизі та, враховуючи норми до ст. 109 ЦПК України, визнає доводи позивачки щодо не підписання нею кредитного договору з банком неспроможними, такими, що не відповідають дійсності.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір на суму 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM2B3ОНL від 12.10.2020 /а.с.1/, тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідачки на користь позивача.

Крім того, на виконання ухвали суду від 21 січня 2021 року АТ «КБ «Приватбанк» було надано документи, а саме оригінал заяви ОСОБА_2 від 24.01.2008 року, оригінал довідки про умови кредитування ОСОБА_2 та приклади використання кредитних коштів за карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які слід повернути позивачу, за минуванням потреби.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81,89,141,247,265,279 ЦПК України, ст.ст.509,526,527,530 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.01.2008 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 24.01.2008 в сумі 47402 /сорок сім тисяч чотириста дві/ гривні 80 копійок, яка складається з: 38155,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9247,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 /дві тисячі сто дві/ гривні 00 копійок.

Документи: оригінал заяви ОСОБА_2 від 24.01.2008 року, оригінал довідки про умови кредитування ОСОБА_2 та приклади використання кредитних коштів за карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» - повернути АТ КБ «Приватбанк».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», розташоване за адресою: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094 (р/р НОМЕР_1 , , МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова