У Х В А Л А

„17" серпня 2021 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 264/2047/19

Номер провадження 22-ц/804/2114/21

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Мальцевої Є.Є., Ткаченко Т.Б.

за участю секретаря: Грішко С.В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області клопотання ОСОБА_2 та його представника адвоката Гуріна Олександра Григоровича про відвід суддів Зайцевої С.А. та Ткаченко Т.Б. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Руляков В.В. звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача суму фактичного матеріального збитку в розмірі 205113,86 грн та моральну шкоду 10000 грн, судові витрати покласти на відповідача. Позовна заява мотивована тим, що 03 грудня 2018 року позивач, керуючи автомобілем Land Rover Range Rover Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись по вул. Кільцева дорога в бік Жулян в м. Києві, зіткнувся з автомобілем Mersedes Bens 240, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. Зіткнення сталось внаслідок невиконання відповідачем правил перестроювання з однієї смуги в іншу, чим відповідач порушив п.10.1 та 2.3 «б» Правил дорожнього руху. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до звіту ТОВ «Пасат консалтинг груп» від 22 січня 2019 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження автомобіля Land Rover Range Rover Sport становить 205113,89 грн. Моральну шкоду оцінено позивачем у 10000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2021 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено приватному судовому експерту Терентьєву Л.І. (свідоцтво №664 дійсне до 17 червня 2023 року).

На вирішення товарознавчої експертизи поставлено наступні питання:

1) Яка вартість відновлювального ремонту без урахування зносу транспортного засобу Land Rover Range Rover Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП 03.12.2018 року? 2) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу Land Rover Range Rover Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП 03.12.2018 року? 3) Яка вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Land Rover Range Rover Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП 03.12.2018 року? Зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати транспортний засіб засобу Land Rover Range Rover Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для огляду експерту.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України. Надано для проведення експертизи: копію ухвали, матеріали цивільної справи №264/2047/19. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 . На час проведення товарознавчої експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Руляков В.В., подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження та витребувано з Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області матеріали даної цивільної справи № 264/2047/19.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 серпня 2021 року вказану справу призначено до розгляду у судовому засіданні Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі на 17 серпня 2021 року о 14-30 годині.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник адвокат Гурін О. Г. висловились про недовіру та наявність підстав для відводу суддям Зайцевій С.А. та Ткаченко Т.Б. , та заявлення вказаними суддями Зайцевою С.А. та Ткаченко Т.Б. самовідводу по даній справі, оскільки раніше вказаними суддями винесена постанова про скасування ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області про зупинення провадження по справі. Тому, при розгляді даної справи вищевикладені обставини викликають у відповідача, як учасника справи, обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності вказаних суддів.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Клопотання про відвід заявлено під час судового розгляду, а тому відповідно до положень ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід суддів вирішується судом,що розглядає справу .

Апеляційний суд вважає, що висловлені доводи про наявність підстав щодо відводу та самовідводу суддів Зайцевої С.А. та Ткаченко Т.Б. не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,що постановою Донецького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у складі суддів Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Попової С.А., апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2020 року, якою провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок ДТП, зупинено до 09 квітня 2021 року, скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України визначено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

При розгляді апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2020 року, якою провадження у даній справі було зупинено до 09 квітня 2021 року, апеляційний суд висловив свою позицію тільки стосовно обставин по справі щодо ухвали яка переглядалась, а саме щодо зупинення провадження по справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому, підстави для відводу за вищевказаних ОСОБА_2 та його представником адвокатом Гуріним О. Г. обставин відсутні.

Інших підстав для відводу суддів Зайцевої С.А. та Ткаченко Т.Б., їх самовідводу за наявними на даний час у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 та його представник адвокат Гурін О. Г. не довели наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Зайцевої С.А. та Ткаченко Т.Б. при розгляді даної цивільної справи, висловленні доводи про відвід суддів є недоведеними, та клопотання є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 та його представника адвоката Гуріна Олександра Григоровича про відвід суддів Зайцевої С.А. та Ткаченко Т.Б. відмовити .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 18 серпня 2021 року.

Судді :