ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3727/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Мицик Ю.С.
при секретарях Пугач д.С., Урус А.С., Куцолабській І.А.,
сторони не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У липні 2020 року до суду надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На виконання вимог Закону України «Про електронну комерцію» під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті позикодавця www.e-groshi.com відповідач надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів договору позики та проставленням відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Порядок надання послуг ТОВ «ФК Є ГРОШІ» закріплено у Правилах надання грошових кошів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які містяться на сайті www.e-groshi.com.
Після заповнення необхідних відомостей про себе, відповідач обрав необхідний кредитний продукт, а також суму та строк кредитування.
Після схвалення рішення про можливість надання грошових коштів у позику відповідачу, ним було отримано доступ до тексту договору позики, який містить всі істотні умови. Після ознайомлення він натиснув на позначку «підписати». Після чого на телефонний номер відповідача було надіслано смс-код. Після введення зазначеного коду у поле договір вважається підписаним з боку клієнта.
Використання смс-коду в якості підпису є підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов підписаного договору відповідачу надано грошові кошти в позику в сумі 8500,00 грн., строком на 15 день.
Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав. Разом з тим, відповідач не повернув суму позики, чим порушив умови договору.
Боржник не виконав своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 109593,90 грн., яка складається з:
-заборгованості за кредитом - 8500,00 грн.;
-заборгованості по процентам за користування кредитом - 5074,50грн.;
-заборгованість зі сплати штрафу - 8500,00 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
У судове засідання сторона позивача не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява, з якої вбачається, що сторона позивача вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач відзив на позов не подав.
Судові повістки, що направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення "адресат відсутній за адресою".
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, передбаченому процесуальним законом.
Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Положеннями ст.ст. 1047, 1055 ЦК України встановлено, що договір позики, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Статтею 8 цього Закону визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ч.ч. 3, 6 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
З матеріалів міститься заява відповідача, заповнена на сайті ТОВ «ФК Є ГРОШІ» з метою вчинення електронного правочину.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Позивач зазначає, що таким ідентифікатором є смс повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «підписи сторін».
Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з умовами укладеного між сторонами договору відповідачу надані грошові кошти в позику в сумі 8500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а останній в свою чергу зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього договору.
Крім заборгованості за кредитом, позивач також просить стягнути заборгованість за користування кредитом, заборгованість за процентами за прострочку та зі сплати штрафу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За умовами договору протягом строку позики розмір основних процентів складає 1.99 % від суми позики, щоденно, починаючи з дня видачі позики (06.02.2019) до дати фактичного користування позикою.
Сплата обумовлена договором та визначена в графіку розрахунків, що є додатком до договору.
Пунктом 1.3. договору визначено, що строк позики складає 15 днів, позика має бути повернута до 20.02.2019 року.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач не повернула своєчасно позивачу суму позики та нараховані відсотки за користування позикою відповідно до умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, за змістом п. 1.5.2. договору у разі не повернення суми позики у встановлений договором строк, нарахування відсотків проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості, включаючи день погашення.
Додатково до основних відсотків, позичальник зобов`язаний сплатити 3 % додаткових відсотків від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення.
В разі прострочення сплати заборгованості більше ніж на 30 днів додаткові відсотки збільшуються на 2 %. Тобто загальна їх сума з 31 дня прострочення буде становити 5 % від суми позики за кожен день пророчення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю.
Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
За умовами договору в разу прострочення заборгованості більш ніж на 61 днів, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі суми кредиту (п. 4.3. договору).
Отже, сплата процентів за користування кредитом, процентів за прострочку та штрафу обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач порушила виконання зобов`язання.
Згідно положень ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.
Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач ОСОБА_1 , не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України.
Таким чином, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
До суду з заявленою вимогою звернулася юридична особа - ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ».
Так, 03.07.2019 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0307/1, відповідно до якого Клієнт передав Фактору, а Фактор приймає і зобов`язується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта згідно Договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками. Фактор займає місце Клієнта (як Кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначених Договорів відносно усіх прав Клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.
Таким чином, кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 стало ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ».
З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2102,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 536, 549, 610, 615, 625, 651, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 138, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: Мицик Ю.С.