ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/3891/21 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю. Ю.
Провадження № 22-ц/818/6085/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення невиплаченої премії,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Укртрансгаз» про стягнення невиплаченої премії.

Позов мотивовано тим, що позивач працював у Східному регіоні Філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» на посаді економіста 1 категорії з 01.06.2019 року наказом №381-к від 30.04.2020 року його звільнено з роботи з 04.05.2020 року у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз» відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Вказує, що відповідно до п.4 «Порядок преміювання працівників» Колективного договору на 2016-2018 роки із змінами та доповненнями позивач має право на премію за 1 квартал 2020 року, яка станом на квітень йому не виплачена у зв`язку з чим просив стягнути з АТ «Укртрансгаз» на його користь заборгованість із невиплаченої премії за 1 квартал 2020 року у сумі 18000 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України та ч.4 ст.177 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Скарга мотивована тим, що ним у позовній заяви зазначено відповідно до вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України про те, що ним не подано позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у справах про стягнення заробітної плати, оскільки відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова заробітна плата , яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги.

Відзив мотивовано тим, що рішення про виплату працівникам винагороди за результатами роботи підприємства за рік та інших заохочувальних виплат, премій є суб`єктивним правом роботодавця, складовою матеріальної мотивації працівників підприємства, додатковим благом, яке надається роботодавцем працівникам з метою створення необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці а також для заохочення а сумлінну працю.

Зауважує, що премії не є обов`язковим елементом заробітної плати, а отже на них не поширюються положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не сплачено судовий збір, позов не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків скарги.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 зазначеної статті Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з АТ «Укртрансгаз» суму невиплаченої премії за 1 квартал 2020 року у сумі 18000 грн.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, поширюється на вимоги позивача про стягнення премії під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без руху.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року в частині визначення розміру судового збору скасувати справу направити для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В.Котелевець.

О.М.Хорошевський.