У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Костриця В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , встановленого на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019 до виконання зобов`язань, покладених на ОСОБА_1 виконавчими листами №753/13705/13 від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн. та №753/13705/13 від 05.11.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 3 441 грн.

Ухвалу винесено на підставі звернення державного виконавця Шавель О.В. до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні в Деснянському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження №57607270 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Дарницьким районним судом м. Києва №753/13705/13 від 05.11.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн. та №753/13705/13 від 05.11.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 3 441 грн. Зазначалося про те, що боржником рішення суду не виконується, декларація не подається, будь-яких дій на його виконання не здійснено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2019 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019 залишено без змін.

19.02.2020 ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019.

14.04.2020 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі відмовлено.

07.07.2020 постановою Київського апеляційного суду ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2020 залишено без змін.

16.02.2021 ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019.

Ухвалою Деснянського районного суд м.Києва від 25.03.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.05.2021 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.03.2021 року - залишено без змін.

08.11.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що в провадженні ДВС Деснянського району перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва. Рішення суду виконує по мірі своїх можливостей, а саме шляхом стягнення із заробітної плати, котру отримував в ТОВ «ЛАТЕРАСА». Окрім того, по мірі можливостей постійно сплачував на рахунок виконавчої служби кошти для погашення боргу. Вказує на те, що ним надано державному виконавцю документи на ліфт пасажирський, належний йому на праві приватної власності і в результаті реалізації якого, частково погашено борг перед боржником. Заявник зазначає про те, що його звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням посади в ТОВ «ЛАТЕРАСА», тому на даний час заробітної плати не отримує та знаходиться в пошуках роботи, однак через карантинні обмеження влаштуватись на роботу не вдається. Разом з тим, вказує на те, що у нього виникла можливість влаштуватись на роботу за кордоном і отримувати дохід для здійснення виконання судового рішення.

Посилався також на те, що неодноразово повідомляв державного виконавця про наявність об`єктивних причин невиконання судового рішення, зокрема те, що на даний час займається громадською та політичною діяльністю, доходу від яких не отримує. Зважаючи на незадовільний фінансовий стан та перебування на його утриманні членів сімї - дружини, двох дітей та непрацездатної матері, відсутні реальні можливості виконати судове рішення у повному обсязі.

Заявник про розгляд справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі доданих до заяви документів, також просить долучити до матеріалів справи копію рішення ЄСПЛ.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав клопотання про розгляд заяви за його відсутності, просить відмовити в задоволенні заяви.

Державним виконавцем до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та долучення доказів до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності явки сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що 06.11.2018 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 57607270 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05.11.2018 №753/13705/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн.

Державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві вчинен наступні процесуальні дії.

06.11.2018 відкрито виконавче провадження №57607449 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05.11.2018 р. №753/13705/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 3 441 грн.

06.11.2018 накладено арешт на все майно, належне боржнику ОСОБА_1

08.11.2018 накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_1

07.02.2019 прийнято виконавче провадження № 57607449 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05.11.2018 р. №753/13705/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 3 441 грн. та виконавче провадження №57607270 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05.11.2018 р. №753/13705/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн.

Постановою від 07.02.2019 об`єднано виконавчі провадження №57607270, № 57607449 у зведене виконавче провадження №58322761.

Здійснені неодноразові виклики боржника, направлені вимоги та запити до банківських установ, з метою встановлення наявності рахунків у боржника, та інших установ, з метою перевірки його майнового стану.

08.02.2019 накладено арешт на все майно боржника.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації боржник ОСОБА_1 має два паспорти громадянина України для виїзду за кордон, видані як у 2010 р., так і у 2017 р., на підставі яких перетинає кордон України.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем направлялися запити до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної служби з питань геодезії, картографії та кадаструз метою встановлення майна, що зареєстроване за боржником, також виконавцем направлено вимоги до 82-х банківських установ з метою встановлення інформації, щодо відкритих боржником рахунків. Згідно відповідей боржник мав відкриті рахунки в ПАТ «ПУМБ» та АТ «ПРИВАТ БАНК» та направлялися вимоги щодо встановлення залишку і руху коштів по рахункам боржника.

20.02.2019 згідно відповіді ПАТ «ПУМБ» у боржника відсутні кошти на рахунку.

27.02.2019 згідно відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Київській області за боржником зареєстровано земельну ділянку кад. номер :05:004:0023, площею 0,1002 га. Київська обл. Бородянський район, Бабинецька селищна рада, вул. с/т «Мрія» 40,41.

28.02.2019 старшим державним виконавцем направлено до Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області доручення, щодо проведення опису та арешту зазначеної земельної ділянки.

02.05.2019 до відділу надійшла постанова від 05.04.2019 Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області про опис та арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки кад. номер :05:004:0023, площею 0,1002 га. Київська обл. Бородянський район, Бабинецька селищна, вул. с/т «Мрія» 40,41.

03.05.2019 державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження лист-ознайомлення з постановою про опис та арешт вищезазначеної земельної ділянки.

Згідно відповіді АТ «ПРИВАТ БАНК» на валютному рахунку боржника знаходяться кошти в розмірі 221,87 USD та 08.05.2019 направлено платіжну вимогу для списання вищезазначених коштів.

10.06.2019 від ТОВ «Приватна експертна служба» надійшов лист про відмову в проведенні оцінки земельної ділянки.

18.11.2019 до відділу надійшла ухвала Бородянського районного суду Київської області від 08.11.2019 №939/2474/19 про виключення з акту опису та зняття з арешту з майна, а саме земельна ділянка кадастровий номер :05:004:0023, площею 0,1002 га. Київська обл. Бородянський район, Бабинецька селищна, вул. с/т «Мрія» 40,41.

19.11.2019 виходом державного виконавця встановлено що за адресою: АДРЕСА_1 встановлено що готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зі слів власника ліфт належить власнику готелю.

13.07.2020 виходом державного виконавця за адресою: м. Київ, вул. Ананасна 2 ТОВ "ЛАТЕРАССА" з метою перевірки бухгалтерії в зв`язку з відсутністю відрахувань з заробітної плати боржника встановлено, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника бухгалтер отримав, проте в період карантину пов`язаного з поширенням коронавіруса COVID-19 ТОВ "ЛАТЕРАССА" не працювало, боржник ОСОБА_1 перебуває у відпусті без збереження заробітної плати.

11.02.2020 від боржника на рахунок відділу ДВС надійшли кошти в розмірі 2 000 грн., які були пропорційно розподілені у виконавчих провадженнях, виконавчий збір перераховано на спеціальний рахунок виконавчого збору.

28.07.2020 державним виконавцем направлено запит на адрессу іпотекодержателя ОСОБА_3 щодо надання дозволу на реалізацію заставного майна.

26.08.2020 на рахунок відділу з заробітної плати боржника надійшли кошти в розмірі 805,00 грн. які пропорційно розподілені та перераховані стягувачу та на виконавчий збір.

Державним виконавцем неодноразово направлялось подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності до Дарницького УП ГУНП у м. Києві разом з копією матеріалів виконавчого провадження.

18.09.2020 на адресу відділу від суб`єкта оціночної діяльності надійшов експертний висновок вартості описаного майна а саме: ліфту EF 0621 що складає 330 441 грн.

21.09.2020 описане майно, а саме ліфт пасажирський серії EF0621, в/п 630 кг на 6 зупинок передано на реалізацію через систему електронних торгів https://setam.net.ua

30.11.2020 після третіх електронних торгів через систему https://setam.net.ua ліфт пасажирський серії EF0621, в/п 630 кг на 6 зупинок не реалізовано.

Також згідно з реєстром нерухомого майна за боржником зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_3 , однак звернути стягнення не вдається за можливе, оскільки квартира перебуває в іпотеці у фізичної особи ОСОБА_3 , № запису обтяження 23681262 від 22.12.2006 року на підставі договору іпотеки серії та номеру 8263, виданого 22.12.2006 року у розмірі грошового зобов`язання 265 400,00 дол США, станом на 25.05.2020 року згідно відповіді іпотеко держателя борг не оплачено.

Згідно з постановою та актом про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 13.04.2021 ліфт пасажирський серії EF0621, в/п 630 кг на 6 зупинок передано стягувану, оскільки останній виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно. Відповідний пакет документів направлено ОСОБА_2 .

На даний час рішення суду не виконане, а з наданих державним виконавцем розрахунків вбачається, що станом на 24.11.2021 залишок боргу складає 2 239 408,08 грн.

Зокрема, суд звертає увагу на розмір грошових коштів, стягнутих з боржника в межах зведеного виконавчого провадження № 58322761 за період з 22.08.2019 по 21.09.2021 р.р складає 29 232,11 грн., при цьому кошти розподілено на витрати виконавчого провадження, виконавчий збір та кошти, стягнуті на користь стягувача.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Тобто, звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.

З огляду на зазначене вбачається, що подана ОСОБА_1 заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України містить деякі посилання на ті ж самі обставини, які були предметом розгляду судом при постановлені ухвали від 02.08.2019, 14.04.2020, 25.03.2021 та постанов Київського апеляційного суду від 24.09.2019, 07.07.2020, 25.05.2021,а саме на перебування на його утриманні дружини, дітей та непрацездатної матері, відсутність майна та доходів.

При цьому, умовою скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордом мають слугувати зміна обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.

З поданої заяви вбачається, що обставинами, які змінились з дати постановлення ухвали від 25.03.2021 є лише те, що ОСОБА_1 офіційно звільнений з посади в ТОВ «ЛАТЕРАСА» у зв`язку зі скороченням штату, та на даний час не отримуючи зарплату, позбавлений можливості виконувати рішення суду.

До даного твердження суд відноситься як до такого, що розцінюється не на користь боржника, оскільки підтверджує факт невиконання зобов`язань боржника перед стягувачем.

При цьому суд враховує, що ст. 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Однак, за змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, що примусово виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду».

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Щодо посилання ОСОБА_1 про можливість працевлаштування за кордоном задля отримання доходу для виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи, зокрема «запрошення на співпрацю» ОСОБА_1 , надісланого Matua Ucraniana en Espana (Українська взаємодопомога в Іспанії), суд звертає увагу на те, що документ складений іноземною мовою, має відмітку «Переклад української мовою здійснено перекладачем Оленою Калиниченко», однак без належного засвідчення.

Нотаріальне засвідчення перекладу може здійснюватися як приватним, так і державним нотаріусом відповідно до ст.79 Закону України "Про нотаріат" та розділу 29 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України".

У відповідності до ст. 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку щодо неналежності засвідчення поданого доказу, а відтак не приймає його до уваги як належний доказ.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Суд вважає, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження того, що ним було вжито всіх можливих дієвих заходів для погашення наявної заборгованості в повному обсязі.

Наведені заявником обставини про необхідність скасування тимчасового обмеження судом до уваги не приймаються, оскільки, не є такими з якими закон пов`язує можливість скасування такого обмеження за наявності рішення суду, яке не виконане боржником належним чином.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні докази прийняття стягувачем ОСОБА_2 ліфта пасажирського серії EF0621, в/п 630 кг на 6 зупинок, котрий, за твердженняя заявника передано стягувачу в рахунок погашення заборгованості, зокрема відсутні постанова державного виконавця та акт про передачу майна, а відтак дане твердження є недоведеним стороною заявника.

Посилання заявника на те, що він по мірі можливостей виконував рішення суду, ним частково погашено заборгованість за зведеним виконавчим провадженням, суд оцінює критично, оскільки вбачається, що станом на 24.11.2021 залишок боргу складає 2 239 408,08 грн., отже зазначене виконання ОСОБА_1 рішення суду впродовж тривалого часу є формальним, та не містить ознаки реального виконання.

При цьому, належних та допустимих доказів неможливості виконання боржником рішення суду до суду не надано.

У сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так:

- відступати, відхилятися, вивертатися, намагатися не робити чого - небудь, не брати участі в чомусь, уникати, навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом. У судовій практиці трапляються приклади мотивування судових рішень про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють "необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів".

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зважаючи на викладене, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих дієвих заходів для погашення наявної заборгованості.

Ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" на боржника покладено ряд обов`язків, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Суд не погоджується із доводами заявника про те, що тимчасове обмеження його виїзду за межі України порушує його права на вільне пересування. Суд вважає, що застосоване обмеження відповідає усім трьом критеріям, про які йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v.Bulgaria» від 26.11.2009)

1) обмеження ґрунтується на законі (п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч.І, 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України);

2) обмеження переслідує легітимну мету, передбачену у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: обмеження є необхідним в демократичному суспільстві для підтримання публічного порядку (в даному випадку - щодо обов`язковості виконання судового рішення) та з метою захисту прав інших осіб (в даному випадку - прав стягувачів щодо ефективного виконання судових рішень);

3) обмеження перебуває в справедливому балансі між правами заявника та публічним інтересом (тобто є пропорційним меті його застосування): тимчасове обмеження заявника у виїзді за межі України не завдасть істотної шкоди майновим і немайновим правам заявника (в тому числі - більшої, аніж шкоди, яка заподіюється стягувачам внаслідок довготривалого невиконання боржником судових рішень) і сприятиме виконанню судових рішень і запобігатиме ухиленню заявника від виконання законних вимог державного виконавця щодо виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Суду не надано доказів, що за час, який минув з дня постановлення ухвали про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, останнім здійснені належні дії для виконання рішення суду та змінились обставини, за існування яких покладено на боржника зазначене обмеження.

Застосоване тимчасове обмеження прав заявника є цілком виправданим, оскільки воно показало дієвий результат і дійсно сприяє погашенню заборгованості боржника перед стягувачем.

Більш того, на думку суду, скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України надасть можливість, останньому, виїхати за кордон та дозволить йому ухилитись від виконання судового рішення про стягнення грошових коштів.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги ступінь виконання боржником рішення суду, відсутність достатніх доведених обставин для скасування встановленого судом обмеження, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

В порядку ч. 6 ст. 259 ЦПК України повний текст ухвали суду складено 29.11.2021.

На підставі ч.5 ст. 268 ЦПК України датою постановлення ухвали є дата складання її повного тексту - 29.11.2021

Суддя О.Б. Саламон