Справа № 724/1871/20
Провадження № 2/724/77/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

за участі секретаря судового засідання: Татарчук Л.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 08 грудня 2020 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.02.2014 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н.

Крім того вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду нате,що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та станом на 31.08.2020 року має заборгованість у загальній сумі 109469,54 грн., яка складається з наступного: 384,76 грн. заборгованість за тілом кредиту; 103810,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 5274,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Тому, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Крім того, позивач звернувся до суду із клопотанням про огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 10, повний текст за посиланням «Повний договір» (актуальний на 01.02.2014 р.), розділ 2.1 знаходиться на сторінках 102-116 повного договору. Дослідження даного доказу необхідно для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.

Згідно з частинами 1, 7 статті 85 ЦПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

У порядку, передбаченому вказаною статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Таким чином електронні документи як докази у справі можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано паперову копію електронного документа «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанк», отже, доказ доставлений до суду, його зміст встановлено та зафіксовано.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що відсутні підстави для проведення огляду електронного доказу за його місцезнаходженням на веб-сайті позивача, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом 16 грудня 2020 року було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, відповідачу було направлено за місцем реєстрації копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, яку відповідач отримав 28.12.2020 року.

Однак відповідач станом на 05 лютого 2021 року відзив на позов до суду не подав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 11.02.2014 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

Судом встановлено, що на виконання кредитного договору відповідачу було надано дві кредитні картки: дата відкриття 09.04.2014 року з терміном дії до 07/17 та дата відкриття 19.04.2014 з терміном дії до 02/18.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку розпочався 09.04.2014, з встановленим кредитним лімітом 500,00 грн. В подальшому відбувалося зменшення кредитного ліміту на 390,00грн. (08.01.2015 року), а 24.01.2020 року на 0,00 грн.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До вказаних правовідносин слід застосовувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (жовтень 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (жовтень 2020 року).

За таких обставин за відсутності підтвердження про запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані Акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк витяг з Умов та правила надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками, після спливу передбаченого договором строку кредитування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 допустив заборгованість за кредитом.

Зі змісту розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача за кредитом становить 384,76 грн.

Відповідачем не спростований даний розмір заборгованості, як і не спростовано факту отримання кредитних коштів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 384,76 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування коштами та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, судом враховується наступне.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати відсотків за користування коштами та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

При цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків та пені в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16 та правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц).

Твердження позивача про виконання відповідачем умов договору в тому числі щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості, не свідчить про те, що між сторонами було погоджено умови щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості відсотків за користування коштами та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг про надання банківських послуг № б/н від 11.02.2014 року, яка підлягає стягненню з відповідача сумі 384,76 (триста вісімдесят чотири гривні сімдесят шість копійок) грн. (заборгованість за кредитом), а в решті частині позову щодо стягнення відсотків та пені суд відмовляє.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (0,35 %).

За таких обставин слід стягнути із відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь позивача в розмірі 7,36 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок НОМЕР_3 , МФО № 305299, ) заборгованість станом на станом на 31.08.2020 року згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н. від 11.02.2014 року в загальному розмірі 384,76 (триста вісімдесят чотири гривні сімдесят шість копійок) грн., із яких: 384,76 грн. заборгованість за кредитом.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок НОМЕР_3 , МФО № 305299, ) судовий збір у сумі 7,36 (сім гривень тридцять шість копійок) грн.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.02.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак