ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1006/20 Номер провадження 22-ц/814/2074/21Головуючий у 1-й інстанції Дем`янченко С. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Кузнєцової О. Ю., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року у складі судді Дем?янченка С. М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 25 травня 2020 року житель села Пірки Полтавської області ОСОБА_2 зняв відео, в якому необґрунтовано та безпідставно звинуватив її у скоєнні кримінальних правопорушень, поширивши недостовірну інформацію наступного змісту: «Оце «АТП-15339» на чолі із ОСОБА_1 … і на чолі з ОСОБА_4 , а также на чолі з начальником Зіньківського райвідділу поліції, занімаються благочинністю. Находять бабок, оформляють яким то путьом, я не знаю, документи, тоді підробляють підписи… і забирають землю. Так люди добрі, до чого ми дожилися. Це для слідчих, яке веде діло про зникнення ОСОБА_5 . Оце я роблю вашу роботу. Отут воно, шукайте, її, ту Строкач. А як не в цьом, не в ОСОБА_6 , то в другому десь місці, но все равно вона пенсіонерка, є вона така людина».

Зазначена недостовірна інформація була опублікована відповідачем у соціальній мережі «Facebook» ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доступ до відео отримали 9 000 осіб.

Вказувала, що поширена інформація має негативний характер, є недостовірною, становить втручання у її немайнові права, принижує честь, гідність та ділову репутацію, створює негативну соціальну оцінку її особи, завдає їй моральної шкоди.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року за клопотанням позивача в якості співвідповідача по справі залучено ОСОБА_3 , яка брала участь у поширенні вказаної недостовірної інформації.

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.01.2021, позивач просила суд: визнати недостовірною та такою, що порушує її права на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію розповсюджену ОСОБА_2 25.05.2020 та ОСОБА_3 через розміщення відео у засобах масової інформації, якими є соціальні мережі, а саме її причетність до зникнення людини та вчинення шахрайських дій із заволодіння земельними ділянками; зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію розміщену у засобах масової інформації, якою є соціальна мережа «Facebook», інформацію викладену у відео від 25.05.2020 про те, що «Оце «АТП-15339» на чолі із ОСОБА_1 … і на чолі з ОСОБА_4 , а также на чолі з начальником Зіньківського райвідділу поліції, занімаються благочинністю. Находять бабок, оформляють яким то путьом, я не знаю, документи, тоді підробляють підписи… і забирають землю. Так люди добрі, до чого ми дожилися. Це для слідчих, яке веде діло про зникнення ОСОБА_5 . Оце я роблю вашу роботу. Отут воно, шукайте, її, ту Строкач. А як не в цьом, не в ОСОБА_6 , то в другому десь місці, но все равно вона пенсіонерка, є вона така людина»; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 7 000 грн з кожного моральної шкоди, судовий збір та 5000 грн на правничу допомогу.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує її права на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію розповсюджену 25.05.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через розміщення відео у засобах масової інформації, якими є соціальні мережі, а саме її причетність до зникнення людини та вчинення шахрайських дій із заволодіння земельними ділянками.

Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію розміщену у засобах масової інформації, якою є соціальна мережа «Facebook», викладену у відео від 25.05.2020 про те, що «Оце «АТП-15339» на чолі із ОСОБА_1 … і на чолі з ОСОБА_4 , а так же на чолі з начальником Зіньківського райвідділу поліції, занімаються благочинністю. Находять бабок, оформляють яким то путьом, я не знаю, документи, тоді підробляють підписи… і забирають землю. Так люди добрі, до чого ми дожилися. Це для слідчих, яке веде діло про зникнення ОСОБА_5 . Оце я роблю вашу роботу. Отут воно, шукайте, її, ту Строкач. А як не в цьом, не в ОСОБА_6 , то в другому десь місці, но все равно вона пенсіонерка, є вона така людина».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у розмірі 7 000 грн.

У порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн та 5 000 грн витрат на правничу допомогу, а всього 5 840,80 грн.

В іншій частині уточнених позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що поширена відповідачами інформація містить фактичні твердження, які є недостовірними, принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, завдають їй моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у спростуванні недостовірної інформації, поширеної відповідачем ОСОБА_3 , та стягненні на її користь судових витрат, пов`язаних із проведенням експертного дослідження, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить частково скасувати вказане судове рішення та ухвалити в оскаржуваній частині нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідач ОСОБА_3 є особою, яка брала активну участь у поширенні недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права позивача, проте встановивши такі обставини суд першої інстанції не застосував заходів захисту, спрямованих на спростування співвідповідачем негативної, недостовірної інформації. Суд також не здійснив розподіл понесених позивачем судових витрат на одержання висновку № 337/2020 ЕВ від 16.11.2020 за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, складеного ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Українській центр номерів і адрес», який прийнятий судом як доказ по справі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно частини першої статті 376 ЦПК України є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі судом встановлено та підтверджено наявними доказами, що 21 травня 2020 року ОСОБА_2 та 08 жовтня 2020 року ОСОБА_3 шляхом розміщення ними на веб-сторінці у соціальній мережі «Facebook» публікації, що містить відео-програвач, який дозволяє переглядати відеоряд із звуковим супроводом, було поширено недостовірну інформацію відносно позивача ОСОБА_1 наступного змісту: «Оце «АТП-15339» на чолі із ОСОБА_1 … і на чолі з ОСОБА_4 , а также на чолі з начальником Зіньківського райвідділу поліції, занімаються благочинністю. Находять бабок, оформляють яким то путьом, я не знаю, документи, тоді підробляють підписи… і забирають землю. Так люди добрі, до чого ми дожилися. Це для слідчих, яке веде діло про зникнення ОСОБА_5 . Оце я роблю вашу роботу. Отут воно, шукайте її, ту Строкач. А як не в цьом, не в ОСОБА_6 , то в другому десь місці, но все равно вона пенсіонерка, є вона така людина».

Поширена відповідачами інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, є негативною, такою, що містить пряме звинувачення у неправомірній поведінці позивача, та становить втручання в особисті немайнові права фізичної особи на повагу до гідності та честі, ділової репутації, які підлягають судовому захисту.

Факт поширення відповідачами вказаної інформації підтверджено висновком № 337/2020 EВ від 16.11.2020 року за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, складеного ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр номерів і адрес» та відповідачами по справі не спростовано.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У пунктах 1, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що беручи до уваги конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

До особистих немайнових благ особи відповідно до статті 201 ЦК України належать честь, гідність і ділова репутація, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності, честі та ділової репутації, які є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, своєї ділової репутації.

Частинами першою, четвертою, шостою та сьомою статті 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності (частина друга статті 302 ЦК України).

Суд першої інстанції вірно встановивши, що поширена відповідачами інформація, яка містить фактичні твердження про вчинення ОСОБА_1 серед інших шахрайських дій, підробки документів, незаконного заволодіння земельними ділянками та причетності до зникнення людини, є недостовірною, такою, що порушує право на повагу до честі, гідності та ділової репутації позивача, з чим погоджується і судова колегія апеляційного суду.

Разом з тим, правомірно визнавши поширену інформацію недостовірною, суд першої інстанції не вжив передбачених законом заходів захисту прав позивача на спростування недостовірної інформації, поширеної відповідачем ОСОБА_3 , у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статей 264, 265 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати, про що зазначає у своєму рішенні.

У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Розглянувши справу та ухваливши рішення на користь позивача, суд першої інстанції безпідставно відмовив у розподілі її витрат у сумі 6 060 грн, які пов`язані з проведенням експертного дослідження змісту веб-сторінок відповідачів у мережі Інтернет, що стосується предмета доказування у справі, а отже, такі витрати належать до судових витрат по справі та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку.

Понесені позивачем судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі частини першої статті 141 ЦПК України покладаються апеляційним судом на відповідачів.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію у спосіб публікації на своїй веб-сторінці у соціальній мережі Facebook інформації про визнання недостовірною публікації користувача соціальної мережі Facebook ОСОБА_2 , опублікованої нею ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком «Правдиві слова».

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, по 3 030 грн з кожного.

В іншій частині рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1260 грн по 630 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. Ю. Кузнєцова

О. В. Прядкіна