Єдиний унікальний номер 317/3262/20
Провадження № 2/317/207/2021
21 січня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
секретаря судового засідання Борисенко Д.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
У листопаді 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та просить стягнути на її користь суму у розмірі 8998,84 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 23.08.2012 між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Шлюб між ними було розірвано за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.10.2017. Наразі вона перебуває у новому шлюбі з ОСОБА_4 , шлюб між ними зареєстровано 12.07.2019 Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області. Оскільки відповідач допомогу на утримання дитини не надавав, 14.11.2019 Заводським районним судом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 79р від 17.03.2020 місце проживання ОСОБА_3 визначене разом з нею. З моменту припинення шлюбних відносин, а також після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина. Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не цікавиться життям, здоров`ям, успіхами у навчанні сина, взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання сина.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, у заяві від 21.01.2020 просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23.08.2012 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23.08.2012 та після реєстрації шлюбу чоловік та дружина мали прізвища « ОСОБА_1 ».
У шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 09.01.2013 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області).
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.10.2017 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як видно зі свідоцтва про шлюб, виданого 12.07.2019 Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 12.07.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Отже, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 .

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 79р від 17.03.2020 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2019 відкрито виконавче провадження № 60616420 щодо примусового стягнення на підставі судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя № 332/3594/19 від 13.11.2019 аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості № 26228/6 від 02.11.2020, складеного старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А., станом на 31.10.2020 заборгованість ОСОБА_2 становила 28576,60 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів, свої зобов`язання належним чином не виконував.

Згідно розрахунку позивача пеня за несвоєчасну (щомісячну) несплату аліментів за період з вересня 2019 року по жовтень 2020 року включно складає 8998,84 грн.

Перевіривши зазначений розрахунок, суд приходить до висновку, що він не у повній мірі є обґрунтованим, виходячи із наступного.

Розрахунок здійснений позивачем без урахування правового висновку Великої Палати Верховного суду, зробленого у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Пеня за кожний місяць відповідачкою нарахована лише на кількість днів, яка була у місяці в якому виникла заборгованість.

Оскільки суд розглядає справу у межах заявлених вимог, то не може вийти за їх межі. Суд лише констатує, що відповідачка має право нарахувати пеню лише на таку кількість днів.

Отже, відповідачкою обґрунтовано нараховано пеню за заборгованість, яка виникла у вересні 2019 року - за 30 днів у розмірі 595,50 грн., у жовтні 2019 року - за 31 день у розмірі 615,35 грн., у листопаді 2019 року - за 30 днів у розмірі 595,50 грн., у грудні 2019 - за 31 день у розмірі 615,35 грн., у січні 2020 - за 31 день у розмірі 615,35 грн., у лютому 2020 - за 29 днів у розмірі 630,99 грн., у березні 2020 - за 31 день у розмірі 674,51 грн., у квітні 2020 - за 30 днів у розмірі 652,75 грн., у травні 2020 - за 31 день у розмірі 674,51 грн., у липні 2020 - за 31 день у розмірі 674,51 грн., у серпні 2020 - за 31 день у розмірі 674,51 грн., у вересні 2020 - за 30 днів у розмірі 652,75 грн., у жовтні 2020 - за 31 день у розмірі 674,51 грн.

У червні 2020 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти у сумі 2175,84 грн., проте сплатив 931,00 грн. Таким чином, недоплата складає 1244,84 грн. На дану суму й слід нараховувати пеню. Розмір пені за червень 2020 року є наступним: 1244,84 грн. * 30 (кількість днів, на яку нараховувалась пеня відповідачкою, виходячи із розрахунку, що міститься у позові)* 1% = 373,45 грн.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача за визначену позивачкою кількість днів прострочення за кожним платежем складає:

595,50 грн. + 615,35 грн. + 595,50 грн. + 615,35 грн. + 615,35 грн. + 630,99 грн. + 674,51 грн. + 652,75 грн. + 674,51 грн. + 373,45 грн. + 674,51 грн. + 674,51 грн. + 652,75 грн. + 674,51 грн. = 8719,54 грн.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів суду не подано, відтак неустойка (пеня) у розмірі 8719,54 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 8719 грн. 54 коп. (вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять грн. 54 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 814 грн. 70 коп. (вісімсот чотирнадцять грн. 70 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян