ЄУН № 336/37/21
пр. № 2/336/1491/2021
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кріль Олександр Михайловича, про визнання права власності на будівлю в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на Ѕ частку будівлі громадського харчування літ. Ф, що складає 119/1000 частин майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Статтею 134 ЦПК України вказано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Статтею 177 ч. 4 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Подана позивачем позовна заява нормам ЦПК України не відповідає, оскільки не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, позивачем не вказані підстави звернення з позовом до ОСОБА_2 , адже позивач не вказав в чому саме полягає невизнання відповідачем спадкових прав позивача.

Також позивачем не обґрунтовані підстави для визнання права власності на майно саме в судовому порядку, адже підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину стало ненадання ОСОБА_1 відомостей щодо характеристик майнового комплексу.

У разі незгоди ОСОБА_1 з рішенням нотаріуса, таке рішення може бути оскаржене в установленому законом порядку, однак, наявність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з зазначених підстав не вказує про наявність спору про право між спадкоємцями, що є передумовою для звернення за захистом таких прав в судовому порядку.

Позивачем в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору вказано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кріля О.М., однак, не вказано підстав для цього, адже не зазначено які саме права чи обв`язки можуть виникнути у нотаріуса на підставі рішення суду по цій справі.

Також позивачем не надано належних документів на підтвердження дійсної вартості майна, про визнання права власності на яке заявлено вимогу.

Так, позивачем надано копію інформаційної довідки про ринкову вартість нежитлового об`єкту звіт про оцінку вартості майна, який складений на підставі усної інформації та технічної документації без фактичного дослідження обєкту нерухомості.

До того ж не зрозуміло ким саме проводилась оцінка та чи має така особа повноваження щодо здійснення оцінки нерухомого майна.

Враховуючи, що предметом позову позивачем визначено будівлю громадського харчування, ціна позову, зазначена позивачем, очевидно не відповідає дійсній вартості майна.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки передбачувана позивачем ціна позову очевидно не відповідає дійсній вартості майна, тож, виходячи з вимог ст. 176 ЦПК України, ст. 4, ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», суд попередньо визначає розмір судового збору за вимогу майнового характеру, який належить сплатити позивачеві, у п?ять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В іншому випадку позивачем може бути наданий висновок атестованого судового експерта на підтвердження дійсної вартості майна, яке є предметом спору.

При перевірці відомостей про зарахування суми судового збору за доданої до позову квитанцією з?ясовано, що за вказаним позивачем платіжним документом судовий збір не надходив та не зараховувався.

Повторне подання на підтвердження оплати судового збору платіжного документу, який вже подавався при зверненні до суду з іншим позовом, не є припустимим, адже судовий збір сплачується позивачем за звернення до суду з кожним конкретним позовом.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви, яка за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, сплати судового збору в сумі 10510 гривень. Так, позивачеві слід вказати підстави звернення з позовом до ОСОБА_2 , вказавши яким саме чином відповідач порушує спадкові права позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кріль Олександр Михайловича, про визнання права власності на будівлю в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Дацюк