ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
Справа № 636/1059/21
Провадження № 2/636/1096/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - Гуслєвої М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власним майном,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: усунути перешкоди у користуванні об`єктом нерухомого майна, а саме: гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати замки на вхідних дверях (воротах) гаражу, у подальшому утримуватися від будь-яких дій щодо самовільного використання зазначеного об`єкта нерухомості та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаного гаражу, а відповідач незаконно, не маючи жодних правових підстав, зайняв його гараж та користується ним.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07 квітня 2021 року провадження у справі відкрито та призначене підготовче судове засідання.

13 жовтня 2021 року ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він є власником спірного гаражу на підставі розписок.

Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 22.01.2021 року, а також земельна ділянка під гаражем, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 24.12.2020 року (а.с.6, 7, 8).

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

Відповідно до положень ст.ст.16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Положення ст.ст.15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем ОСОБА_3 , що він чинить перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні майном, що належить йому на праві приватної власності.

Це підтверджується листом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області №282/119-91/01/5-2021 від 02.03.2021 року, з якого вбачається, що з відповідачем проведена профілактична бесіда з питання порушення права ОСОБА_1 у користуванні гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право позивача ОСОБА_1 , як власника майна, підлягає захисту, шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у здійсненні ним права користування гаражем шляхом зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати замки на вхідних дверях (воротах) гаражу.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач ОСОБА_3 посилався на те, що спірний гараж він придбав 07.06.2015 року, на підтвердження чого надав розписку від імені ОСОБА_4 , договір про користування електричною енергією (а.с.51, 53).

Вказана розписка не свідчить про те, що відповідач придбав спірний гараж, оскільки в даному випадку у 2015 році договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягав нотаріальному посвідченню, відповідно до ст.657 ЦК України, та є укладеним з дня такого посвідчення в розумінні ст. 640 ЦК України. Отже, договір купівлі-продажу гаражу без нотаріального посвідчення є неукладеним і таким, що не породжує для сторін права та обов`язки.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_3 у подальшому утримуватися від будь-яких дій щодо самовільного використання зазначеного об`єкта нерухомості, тому що завданням та одним з основних засад цивільного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав, однак, суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав позивача від можливих негативних дій відповідача у подальшому, оскільки на час розгляду справи таких не існує.

Отже, беручи до уваги встановлені під час розгляду даної справи обставини, які зумовили неправомірне користування відповідачем гаражем, який належить ОСОБА_1 , зважаючи на те, що позивачем не надано належних і достатніх доказів, що підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, заподіяння шкоди здоров`ю чи інших втрат немайнового характеру, які призвели до спричинення моральних страждань, не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власним майном задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні об`єктом нерухомого майна, а саме: гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати замки на вхідних дверях (воротах) гаражу.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , ІН НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: С.А. Оболєнська