ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м.Суми

Справа №592/371/19

Номер провадження 22-ц/816/1258/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

заявник - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаль Сергій Павлович,

стягувач ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Фоменко І.М., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаль Сергій Павлович(далі державний виконавець Ричкаль С.П.) звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі Відділ примусового виконання рішень) перебуває виконавче провадження АСВП 59991515 з примусового виконання виконавчого листа № 592/371/19, виданого 03 вересня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 168 142 грн 43 коп. боргу за оплату послуг та 168 142 грн 43 грн пені, а всього 336 284 грн 86 коп. та 3346 грн 33 коп. судового збору, а всього 339 631 грн 19 коп.

На даний час дане виконавче провадження входить до складу зведеного виконавчого провадження АСВП 58997561, об`єднаного 15 липня 2019 року.

11 вересня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, 16 вересня 2019 року постанова про арешт майна боржника, 19 вересня 2019 року постанова про арешт коштів боржника, яка направлена на виконання до банківських установ.

Згідно інформації банківських установ на арештованих рахунках боржника відсутні грошові кошти в сумі достатній для забезпечення виконання рішення суду.

Крім цього, державним виконавцем винесені постанови про арешт всього виявленого рухомого майна належного боржникові на праві власності та у зв`язку з відсутністю інформації про його місце знаходження оголошено його у розшук.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявні наступні відомості про обтяження на користь боржника ОСОБА_2 наступного майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , підстава обтяження спадковий договір № 1775 від 27 червня 2012 року; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :18:005:0010, площею 0,0498 га, що належить ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , підстава обтяження спадковий договір № 1777 від 27 червня 2012 року. Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі спадкових договорів ОСОБА_2 успадкувала вказане майно, проте до цього часу відповідних прав у встановленому законом порядку не зареєструвала з метою унеможливлення виконання судових рішень про стягнення заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини, просить надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме:

1)Квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (на даний час - АДРЕСА_1 , загальною площею 498,76 кв. м, житловою площею 117,3 кв. м (реєстраційний номер майна 22756121);

2)Земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (на даний час - АДРЕСА_2 , кадастровий номер :18:005:0010, площею 0,0498 га, набувачем якого є ОСОБА_2 .

Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 26 жовтня 2020 року подання державного виконавця Ричкаля С.П. задовольнив.

Надав дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме: 1) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 498,76 кв. м, житловою площею 1173,3 кв м (реєстраційний номер майна 22756121); земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :18:005:0010, площею 0,0498 га, набувачем якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду матеріалам справи, просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання державного виконавця в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що доказів відсутності у боржника іншого майна державний виконавець у своєму поданні не навів, зокрема не перевірявся майновий стан боржника за місцем його реєстрації та проживання, боржнику не була надана можливість надати інше майно для погашення заборгованості перед стягувачем.

Наголошує на тому, що звернення стягнення на житло боржника можливе лише в крайньому випадку, коли вичерпані всі можливі способи погашення заборгованості за виконавчим документом.

Вказує на те, що боржник міг би запропонувати звернути стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також інше рухоме майно.

Вважає, що суду необхідно було залучити у якості заінтересованої особи іншого спадкоємця ОСОБА_4 , оскільки вона також має право на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 .

Крім того, вважає, що на даний час майно, на яке суд своєю ухвалою звернув стягнення, не належить боржнику ні на праві власності, ні фактично.

Від стягувача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що оскільки мати боржника померла, то остання набула право власності на відповідне майно, проте з метою уникнення виконання своїх зобов`язань не здійснює реєстрацію права власності на нього, хоча фактично там проживає та зареєстрована у вказаній квартирі.

Від боржника ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її перебуванням на амбулаторному лікуванні. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки у випадку його задоволення будуть порушені строки розгляду апеляційної скарги в даній справі. Строк розгляду апеляційної скарги в даній справі відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України закінчується 14 серпня 2021 року, клопотання про продовження строків розгляду справи ОСОБА_2 не заявлено. Крім того суддя-доповідач в даній справі буде перебувати у щорічній відпустці з 09 серпня по 03 вересня 2021 року. ОСОБА_2 в апеляційній скарзі виклала свої доводи, а в клопотання про відкладення розгляду справи не зазначає про наявність у неї додаткових пояснень чи доказів. В даному випадку колегія суддів керується ч. 2 ст. 372 ЦПК України згідно положень якої неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду даної справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаля С.П., стягувача ОСОБА_1 , які заперечують проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що у боржника ОСОБА_2 відсутні кошти (інше майно), достатнє для задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні № 59991515 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 592/371/19, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми від 30 вересня 2019 року, про стягнення на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 339 631 грн 19 коп., вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішень, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження», не дають можливості встановити місце знаходження рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, тому є підстави для надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення подання.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 58997561, об`єднане 15.07.2019 року, до складу якого входить виконавче провадження № 59991515 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 592/371/19, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 03 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за оплату послуг в розмірі 168 142,43 грн та пені в сумі 168 142,43 грн, а також 3346,33 грн. судового збору, а всього 339 631,19 грн. (а. с. 12, 16-17).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

19 вересня 2019 року державним виконавцем, в рамках виконавчого провадження № 59991515, винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання до банківських установ (а. с. 20-21).

Згідно листів банківських установ залишок коштів на арештованих рахунках боржника недостатній для погашення заборгованості за виконавчими документами (а. с. 21-22).

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Постановами державного виконавця від 16 вересня 2019 року та 15 квітня 2020 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 та, у зв`язку з тим, що за боржником зареєстровані транспортні засоби, проте на даний час їх місце знаходження невідоме, оголошено майно в розшук (а.с.19, 33-34)

Також державним виконавцем 15 квітня 2020 року виносилась постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 36).

17 червня 2020 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Юморановою В.М., на запит від 10 червня 2020 року, державному виконавцю Ричкалю С.П. повідомлено, що 10 лютого 2016 року було заведено спадкову справу № 3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі заяви сина спадкодавця ОСОБА_5 . Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися також її доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а. с. 47, на звороті).

Крім того, державному виконавцю надано копії Спадкових договорів № 1775 та № 1777 від 27 червня 2012 року, відповідно до яких набувачем майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :18:005:0010, площею 0,0498 га, після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_2 (а. с. 48-50).

Як вбачається зі змісту вказаних Спадкових договорів право власності ОСОБА_2 на майно, що є предметом договорів, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :18:005:0010, площею 0,0498 га, виникає після смерті відчужувача ОСОБА_3 і підлягає державній реєстрації.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, станом на час звернення державного виконавця з відповідним поданням до суду ОСОБА_2 відповідних прав на вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку не зареєструвала.

Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/371/19, виданого 03 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 168 142 грн 43 коп. боргу за оплату послуг та 168 142 грн 43 коп. пені, всього 336 284 грн 86 коп. та 3346 грн 33 коп. судового збору, всього 339 631 грн 19 коп. було встановлено відсутність у боржника ОСОБА_2 коштів та іншого рухомого майна достатнього для задоволення вимог стягувача, розмір яких становить значну грошову суму, а тому державний виконавець, з`ясувавши наявність у боржника нерухомого майна, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, обґрунтовано звернувся до суду з відповідним поданням в порядку ч. 10 ст. 440 ЦПК України.

Боржник ОСОБА_2 була обізнана з наявністю вказаного виконавчого провадження, про що свідчить її заява, адресована на ім`я начальника відділу примусового виконання рішень (а. с. 23).

Рішення суду з 2019 року і до цього часу не виконано, в тому числі, і частково.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішень, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження», не дають можливості встановити місце знаходження рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, тому наявні підстави для задоволення подання державного виконавця та надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що боржнику не було надано можливість надати інше майно для погашення заборгованості, в тому числі запропонувати звернути стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , слід зазначити, що боржниця не позбавлена такої можливості у разі задоволення подання державного виконавця, оскільки судом надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. В той же відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»черговість звернення стягнення на майно боржника остаточно визначається виконавцемз урахуванням суми заборгованості та вартості майна, належного боржнику.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності залучення до участі у справі інших спадкоємців померлої ОСОБА_3 , не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки за спадковими договорами саме ОСОБА_2 є набувачем нерухомого майна.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, яка є законною, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 жовтня 2020 року в даній справізалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю.Кононенко

С.С. Ткачук