Дата документу 12.08.2021 Справа № 310/4921/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 310/4921/17 Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
Провадження №22ц/807/1716/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду від 18 лютого 2021 року про відмову у виправленні описки у рішенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Коновалова Олена Вадимівна, Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Зоря, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Коновалова О.В., Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Зоря» (ПСП «Агрофірма «Зоря»), ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 25 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , посвідчений 25 листопада 2015 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О.В.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року залишено без змін.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки в рішенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року.

В заяві ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_1 зазначав, що в мотивувальній частині судового рішення допущено описку, а саме невірно вказано висновок з приводу того, що «спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника майна КСП «Зоря» поза його волею» замість правильного «спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Зоря».

Так, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців протягом грудня 1999 квітня - 2000 років КСП «Зоря» було реформовано шляхом створення Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Зоря». З 25 лютого 2000 року юридична особа КСП «Зоря» відсутня у державному реєстрі у зв`язку з припиненням своєї діяльності в результаті реорганізації та реєстрації ПСП АФ «Зоря» з ідентифікаційним кодом 03750517.

Посилаючись на те, що описка, допущена Бердянським міськрайонним судом під час ухвалення судового рішення, у найменуванні юридичної особи впливає на зміст судового рішення та його подальше виконання, ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_1 просив виправити описку в мотивувальній частині рішення суду.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 18 лютого 2021 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що дійсно, в мотивувальній частині рішення суду суд дійшов висновків про таке: «…слід вважати, що спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Зоря» поза його волею» (аркуш 7 судового рішення сторінка справи 41 т.2). До такого висновку суд дійшов, виходячи з обставин, які були встановлені судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Луначарське в особі Луначарської сільської ради, Комунального підприємства «Бердянське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на об`єкт нерухомості, у якому 19 січня 2010 року було постановлено рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про задоволення позову. Вказане рішення було скасовано апеляційним судом Запорізької області, і 27 квітня 2017 року постановлено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що з згідно із Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, яка надана представником Шур В.А., Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Зоря» було утворено 25 лютого 2000 року як новостворене підприємство шляхом заснування юридичної особи. Тобто доводи представника про те, що КСП «Зоря» було реорганізовано в ПСП Агрофірма «Зоря» є безпідставними.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Бердянського міськрайонного суду від 18 лютого 2021 року та зобов`язати суд першої інстанції виправити описку в рішенні від 09 серпня 2018 року по цій справі, вказавши: «Тобто, слід вважати, що спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника майна - Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Зоря» поза його волею.».

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи, судом протокольною ухвалою від 20 лютого 2018 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи Приватне сільськогосподарське підприємство Афофірму «Зоря» (а.с. 149 т.1). Проте, в рішенні судом зазначено, що спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника майна - КСП «Зоря» поза його волею.

Крім того, ОСОБА_1 вважає помилковими посилання суду першої інстанції на безпідставність доводів заявника про те, що КСП «Зоря» було реорганізовано в ПСП Агрофірма «Зоря». Так, підтвердити відсутність або присутність правонаступника можна, здійснивши пошук за ЄДРПОУ або замовити витяг з ЄДРПОУ (у правонаступника та КСП має збігатися код ЄДРПОУ). Отже, відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЄ № 989105 станом на 25 листопада 2011 року, вбачається, що відповідно до Указу Президента України від 03.12.99 № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» КСП «Зоря» протягом грудня 1999 - квітня 2000 років, КСП «Зоря» було реформовано, а саме, шляхом створення ПСП АФ «Зоря», що підтверджується Записом реєстраційного номера юридичної особи ЄДР: 65 та ідентифікаційним кодом: 03750517. Таким чином, підтверджується,що ідентифікаційний КСП «Зоря» від 14 квітня 1994 року, збігається з кодом ЄДРПОУ правонаступника, ПСП Агрофірма «Зоря» код 03750517.

Крім того, відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у редакції, чинній на момент перетворення КСП «Зоря» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Рішенням загальних зборів КСП «Зоря», відповідно до протоколу №1 від 21 січня 2000 року було вирішено реорганізувати КСП «Зоря» в ПСП «Зоря», ліквідувати КСП «Зоря» та визнати ПСП АФ «Зоря» правонаступником всіх прав і обов`язків КСП «Зоря». Також, інформація про ліквідацію КСП «Зоря», з підстав створення ПСП АФ «Зоря» та її державної реєстрації надавалась до засобів масової інформації. За таких обставин, зазначення в рішенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року інформації, що спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника майна КСП «Зоря» поза його волею, є опискою.

14 травня 2021 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 , надійшов відзив на апеляційну скаргу. Вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки від 25 лютого 2000 року, юридична особа КСП «Зоря» відсутня у державному реєстрі з підстав того, що припинило свою діяльність в результаті реорганізації та реєстрації ПСП АФ «Зоря».

Інші учасники справи, своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Також, 02 червня 2021 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 надійшло клопотання про доручення доказі до матеріалів справи. На підтвердження того, що ПСП АФ «Зоря» є правонаступником КСП «Зоря», заявник просить долучити копію передаточного балансу КСП «Зоря» від 10 квітня 2000 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про виправлення описки, суд першої інстанції фактично виходив з того, що описок в судовому рішенні не допущено.

Колегія суддів погоджується з цим висновком районного суду, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства України та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п.19 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Отже, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.

Положення статті 269 ЦПК України передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів Цивільного процесуального кодексу України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

Встановлено, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року у справі № 2-388/2010 визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю літ. «А» на АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 як особи, права якої порушені вказаним рішенням, скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року у справі № 2-388/2010, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Разом з тим, ОСОБА_1 25 листопада 2015 року відчужив спірну будівлю на підставі договору купівлі-продажу на користь ОСОБА_3 .

Посилаючись на те, що спірний договір купівлі-продажу був укладений з порушенням норм законодавства, ОСОБА_2 просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 25 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що право власності на спірне нежитлове приміщення ОСОБА_1 набув на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано, тому не мав права відчужувати спірне майно, право власності на частину якого оспорює позивач. При цьому, судом першої інстанції в мотивувальній частині зазначено, що спірна нежитлова будівля вибула з володіння власника майна КСП «Зоря» поза його волею.

За загальним правилом, мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку та оцінку всіх доказів, а також розрахунки, з яких виходив суд, а також нормативно-правове обґрунтування судового рішення.

В заяві про виправлення описки, ОСОБА_1 зазначає, що станом на момент ухвалення рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року юридичної особи КСП «Зоря» не існувало, оскільки вона була реорганізована, а всі її права та обов`язки перейшли до правонаступника ПСП АФ «Зоря».

Разом з тим, аналіз заяви про виправлення описки свідчить про те, що заявник фактично доводить факт того, що ПСП АФ «Зоря» є правонаступником КСП «Зоря», що не було предметом розгляду цієї справи, та, відповідно, не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Окрім того, звертаючись до суду із заявою про виправлення описки, ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтував підстави для такого виправлення, а саме, яким чином, посилання в мотивувальній частині рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року на те, що майно вибуло із володіння КСП «Зоря» впливає на можливість реалізації судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду від 18 лютого 2021 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 12 серпня 2021 року.

Головуючий:

Судді: