Справа № 468/1478/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА
19.11.2021 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря Рафальської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 468/1478/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та видачу дубліката виконавчого листа,
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.06.2018 року в даній справі замінена сторона стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
12.10.2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 468/1478/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та видачу дубліката виконавчого листа.
Заявник просив визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа в даній справі до виконання та поновити його, оскільки за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 11.08.2021 року відсутнє виконавче провадження по даній справі та з повідомлення відділу ДВС слідує, що виконавчі листи по даній справі були повернуті стягувачу за постановами від 24.12.2015 року. В подальшому при пересиланні поза волею стягувача виконавчі листи були втрачені. Посилаючись на це та на обов`язковість судового рішення заявник просив визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа в даній справі до виконання, поновити його та видати дублікат виконавчого листа.
В тексті заяви представник заявника просив провести засідання за його відсутності.
Боржник в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви судом повідомлявся вчасно та належним чином.
Рішення набрало законної сили 09.09.2014 року.

На підставі вказаного рішення за заявою представника стягувача від 27.08.2014 року (а.с. 22) Баштанським районним судом Миколаївської області 09.09.2014 року були видані два виконавчі листи (а.с. 24), які були отримані стягувачем 15.09.2014 року (а.с. 26).

09.02.2018 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір № 195/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 001-28531-191212 від 19.12.2012 року, що був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 і ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за вказаним договором.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.06.2018 року в даній справі замінена сторона стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

У відповідності до п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За такого, обов`язковою передумовою для видання дубліката виконавчого листа є звернення із заявою про його видачу до закінчення строку його пред`явлення.

При цьому, на час набрання законної сили рішенням суду по даній справі 09.09.2014 року діяли норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, відповідно до ст. 22 якого такий виконавчий документ міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили (в даному випадку виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання з 10.09.2014 року по 10.09.2015 року).

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 22.06.2016 року №1404-VІІІ, відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

При цьому, позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, в рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Вказане випливає з правових висновків Верховного Суду, наведених в постановах від 01.08.2018 року по справі №553/1951/14-ц та від 18.12.2019 року по справі №752/20752/17.

За такого, оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі №468/1478/14-ц відповідно до закону становив один рік і такий строк спливав 10.09.2015 року.

Натомість з повідомлення відділу ДВС слідує, що протягом вказаного строку виконавчі листи по даній справі були пред`явлені до виконання і повернуті стягувачу постановами від 24.12.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 22.06.2016 року №1404-VІІІ строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Аналогічні положення містив п.1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV.

При цьому, за загальним розумінням переривання строку таке переривання зумовлює обрахунок строку заново.

Отже після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа стягувачу 24.12.2015 року річний строк пред`явлення його до виконання закінчувався 24.12.2016 року, а оскільки в цей час набрав чинності Законом № 1404-VIII, то вказаний строк збільшився та становив три роки, тобто закінчувався 24.12.2018 року.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 443 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За такого, обов`язковою умовою поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є відповідні причини, тобто фактичні обставини, які б перешкоджали або істотно утрудняли пред`явлення його до виконання у визначені законом строки.

Заявник в тексті заяви вказує як на підставу для поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, на те, що законодавство передбачає обов`язковість судових рішень, але рішення в даній справі залишилось невиконаним.

При цьому, передбачена законодавством обов`язковість судового рішення не є тією обставиною, яка дає достатні підстави для визнання причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними та для поновлення такого строку, оскільки всі судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими, але все одно законом передбачений певний строк для їх звернення стягувачем до примусового виконання, а також передбачена можливість поновлення такого строку, але за обов`язкової наявності додаткових об`єктивних причин, а не самої по собі обов`язковості судового рішення.

Також заявник вказує на те, що після повернення державним виконавцем 24.12.2015 року виконавчих листів по даній справі при їх пересиланні поза волею стягувача виконавчі листи були втрачені.

Проте вказана обставина також не може бути достатньої для поновлення строків пред`явлення виконавчих листів по даній справі до виконання, оскільки, по-перше, втрата виконавчого листа є лише умовою для видачі його дубліката, але виключно в межах строків пред`явлення такого виконавчого листа до виконання.

По-друге, як вказано вище, після повернення виконавчих листів в дані справі строк пред`явлення їх до виконання спливав 24.12.2018 року і відповідно до матеріалів справи первісний стягувач ще до цього 09.02.2018 року відступив право вимоги за відповідним кредитним договором заявнику. Також в межах вказаного строку 21.06.2018 року була замінена сторона виконавчого провадження в даній справі та стягувач набув прав стягувача, але майже протягом трьох років аж до липня 2021 року стягувач фактично бездіяв та не вживав жодних заходів для з`ясування долі виконавчого провадження та виконавчих листів по даній справі. А до цього первісний стягувач також майже протягом трьох років з грудня 2015 року до часу відступлення прав вимоги не цікавився долею вказаних виконавчих листів.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Отже і шкідливі наслідки бездіяльності особи, яку замінив правонаступник, які така особа повинна нести, обов`язково настають і для правонаступника такої особи.

При цьому і первісний стягувач, і новий стягувач фактично на власний ризик бездіяли щодо з`ясування долі виконавчого провадження та виконавчих листів по даній справі, щодо ініціювання примусового виконання судового рішення протягом встановлених законом строків та щодо поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, та в розумінні ч.2 ст. 55 ЦПК України відповідні шкідливі для стягувача наслідки пропуску без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання несе і первісний стягувач і його правонаступник в спірних матеріальних правовідносинах заявник по даній справі.

За такого, суд не вбачає, що заявлені новим стягувачем підстави такого тривалого пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними, у зв`язку з чим в поновленні такого строку належить відмовити.

Як наслідок цього, належить відмовити і у видачі дубліката виконавчого листа по даній справі.

Зазначене свідчить про необхідність відмови в задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 433, 442, п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 468/1478/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-28531-191212 від 19.12.2012 року та видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: