Справа № 209/3179/20
Провадження № 2/209/286/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" січня 2021 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Шаповал А.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Дніпровський районний відділ ДМС в м. Кам?янське про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.

В листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва, виданого згідно з розпорядженням Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 24 червня 1998 року № 012235 та зареєстрованого ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій № 120 за реєстровим номером № 21103, належить квартира АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками спірної квартири є: відповідач ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . В свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 прізвища ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вказані як ОСОБА_6 . 09 серпня 2003 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , їх шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 467. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_9 . 20 липня 2013 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , їх шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управлення юстиції в Київській області, актовий запис №247. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на прізвище чоловіка ОСОБА_12 . В 2004 році відповідач забрав все своє майно і переїхав на постійне місце проживання в Росію. З цього часу він житловою площею квартири не користується. На теперішній час відповідач громадянин Російської Федерації, проживає по вище вказаному адресу. В Україну повертатися не збирається. На теперішній час всі співвласники, в тому числі і відповідач по справі, вирішили продати квартиру. Для продажу квартири відповідач не заперечує знятися з реєстрації з адреси спірної квартири. Для цієї цілі (для продажу і зняття з реєстрації) відповідач 27 грудня 2019 року видав на його ім`я довіреність, яка посвідчена ОСОБА_13 тимчасово виконуючої обов`язки нотаріуса Балашихінського нотаріального округу Московської області Паршуковської, реєстр № 50/230-н/50-2010-12-840. Довіреність перекладена на українську мову. Достовірність перекладу з російської на українську мову посвідчила приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу, реєстр № 30. Він 11 березня 2020 року звертався в Дніпровський районний відділ ДМС України з заявою про зняття відповідача з реєстрації, надавши зазначену вище довіреність. Але у зв`язку з відсутністю фотокартки при досягненні особою 25 років паспорт вважається недійсним, тому з реєстраційного обліку сина не знімають. Приїхати до України і знятися з реєстрації відповідач не бажає. Ніхто із співвласників не чинив відповідачу ніяких перешкод в користуванні жилою площею спірної квартири. Він добровільно залишив жилу площу квартири і переїхав на постійне місце проживання в іншу країну, забравши з собою всі свої особисті речі. Таким чином, відповідач не проживає в місці реєстрації більше п`ятнадцяти років без поважних причин. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі порушує його права співвласника, а також права інших співвласників. Він не може, як і інші співвласника, на свій розсуд розпоряджатися належною на праві власності квартирою. Крім того, із-за реєстрації відповідача в спірній квартирі він, як основний квартиронаймач, змушений сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі, які нараховуються і з урахуванням відповідача, не може оформити субсидію з оплати комунальних послуг. Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами про непроживання № 230902 від 22 вересня 2016 року, від 29 березня 2017 року, від 27 вересня 2017 року, від 27 березня 2018 року, 27 вересня 2018 року, від 05 квітня 2019 року, від 10 жовтня 2019 року, від 16 жовтня 2020 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстрації з адреси: АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України. В матеріалах справи містить фотокопія заяви ОСОБА_2 , надіслана на електронну адресу суду, в якій він просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник третьої особи - Дніпровського районного відділу ДМС в м. Кам?янське в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 24 червня 1998 року № НОМЕР_1 та зареєстрованого ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій № 120 за реєстровим номером № 21103, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу - ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.5)

В свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 прізвища ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вказані як " ОСОБА_6 ".

09 серпня 2003 року співвласник квартири - ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , їх шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 467. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка " ОСОБА_9 " (а.с.11).

20 липня 2013 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управлення юстиції в Київській області, актовий запис №247. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на прізвище чоловіка " Троян " (а.с.12).

Згідно копії довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 1/20004 від 15.10.2020 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , син позивача - відповідач: ОСОБА_2 , та дружина - ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно змісту позову, в 2004 році відповідач забрав все своє майно і переїхав на постійне місце проживання в Росію, житловою площею квартири не користується, на теперішній час відповідач є громадянином Російської Федерації. На теперішній час всі співвласники, в тому числі і відповідач по справі, вирішили продати квартиру. Для продажу квартири відповідач не заперечує знятися з реєстрації з адреси спірної квартири. Для цієї цілі (для продажу і зняття з реєстрації) відповідач 27 грудня 2019 року видав на його ім`я довіреність, яка посвідчена ОСОБА_13 тимчасово виконуючої обов`язки нотаріуса Балашихінського нотаріального округу Московської області Паршуковської, реєстр № 50/230-н/50-2010-12-840. Довіреність перекладена на українську мову. Достовірність перекладу з російської на українську мову посвідчила приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу, реєстр № 30 (а.с.9-10).

11 березня 2020 року відповідач ОСОБА_2 звертався в Дніпровський районний відділ ДМС України з заявою про зняття відповідача з реєстрації, однак у знятті з реєстрації місця проживання заявнику відмовлено, оскільки в паспорті відсутня фотокартка при досягненні особою 25 років, паспорт вважається недійсним (а.с.31).

Згідно змісту позову, приїхати до України і знятися з реєстрації відповідач не бажає. Ніхто із співвласників не чинив відповідачу ніяких перешкод в користуванні жилою площею спірної квартири. Він добровільно залишив жилу площу квартири і переїхав на постійне місце проживання в іншу країну, забравши з собою всі свої особисті речі. Відповідач не проживає в місці реєстрації більше п`ятнадцяти років без поважних причин. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі порушує його права співвласника, а також права інших співвласників.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами про непроживання № 230902 від 22 вересня 2016 року, від 29 березня 2017 року, від 27 вересня 2017 року, від 27 березня 2018 року, 27 вересня 2018 року, від 05 квітня 2019 року, від 10 жовтня 2019 року, від 16 жовтня 2020 року (а.с.13-19).

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст.386 КК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз статті 405 ЦК дає підстави для висновку, що саме власник має право вимагати від осіб, які є членами його сім`ї та не є власниками цього житла, усунення порушення його прав шляхом визнання їх такими, що втратили право користування. Можливість визнання такими, що втратили право користування житлом власника/співвласника законодавством не передбачена та є виключною в силу наявних конституційних гарантів захисту права власності, його непорушності та збереження за власником.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо наявності підстав для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить із того, що відповідач ОСОБА_2 не втратив право спільної сумісної власності на квартиру в силу вимог статей 319, 321 ЦК України. Доказів, які б свідчили про припинення права спільної сумісної власності відповідача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , а також доказів вчинення відповідачем ОСОБА_2 перешкод позивачу ОСОБА_1 у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, у в розумінні статей 346, 365, 391 ЦК України не надано, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстраційного обліку, оскільки положення частини другої статті 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки за встановлених судом обставин визнання відповідачем ОСОБА_2 позову суперечить вимогам закону, судом відмовлено відповідачу у прийнятті визнання ним позову та відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи результати розгляду справи судовий збір у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 58-265, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 . РНОКПП не відомий), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП не відомий), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП не відомий), Дніпровський районний відділ ДМС (51900, м.Кам`янське,пр. Перемоги, 63) про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею - відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. в редакції Закону № 731-ІХ від 18.06.2020 р. суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складення повного судового рішення - 14.01.2021 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Т.О. Решетник