Провадження № 2/947/640/21
УХВАЛА

про витребування доказів

20.01.2021 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОМР Завальнюк В.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в загальному порядку клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шепелюк А.В., Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, та за позовом третьої особи Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шепелюк А.В. про визнання договору недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна та виселення,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 починаючи з другої половини 2004 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до смерті останньої; визнати за нею як спадкоємцем четвертої черги спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на усе рухоме майно, що знаходилося у квартирі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 ; витребувати на її користь спірну квартиру у відповідачів в порядку віндикації.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ОСОБА_6 тяжко хворіла та потребувала стороннього догляду. Починаючи з другої половини 2004 року вона доглядала за нею, забрала її проживати в квартиру АДРЕСА_2 , оскільки належна ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_3 знаходилася в незадовільному технічному стані, вела з нею спільне господарство. Після смерті ОСОБА_6 вона отримала довідку про її смерть за поховала її за власні кошти.

Як стало відомо, 03 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюком А. В. було посвідчено договір дарування квартири, за умовами якого ОСОБА_6 передала безоплатно у власність ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 . Разом з тим, за час спільного життя ОСОБА_6 неодноразово говорила, що квартира АДРЕСА_1 перейде у власність ОСОБА_3 у якості подяки за догляд та дружні стосунки. ОСОБА_6 за життя не була знайома з ОСОБА_4 та не укладала з ним договір дарування спірної квартири, не передавала у фактичне володіння третім особам квартиру та правовстановлюючі документи на неї.

В подальшому ОСОБА_4 відчужив спірну квартиру ОСОБА_5 .

Оскільки вона проживала з ОСОБА_6 не менше п`яти років до її смерті, відтак є спадкоємцем четвертої черги за законом, спірна квартира в порядку статті 388 ЦК України підлягає витребуванню на її користь з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

У квітні 2016 року третя особа - Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 03 жовтня 2007 року; визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_6 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності; витребувати квартиру АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_5 на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради; виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 , як особу, яка не має правових підстав для проживання в зазначеній квартирі.

В обґрунтування позову Одеська міська рада зазначала, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала квартира АДРЕСА_1 .

03 жовтня 2007 року ОСОБА_6 уклала з ОСОБА_4 договір дарування спірної квартири, а 19 серпня 2015 року ОСОБА_4 продав її ОСОБА_5 .

Разом з тим, відповідно до листів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюка А. В., він не посвідчував договір дарування, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , підпис на зазначеному договорі йому не належить.

Так як ОСОБА_6 не відчужувала належну їй квартиру шляхом укладення договору дарування, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Оскільки у ОСОБА_6 відсутні спадкоємці за законом та заповітом, ОСОБА_3 проживала у спірній квартирі без достатніх правових підстав, територіальна громада міста Одеси є універсальним правонаступником відумерлого майна, тому спірна квартира підлягає витребуванню у ОСОБА_5 в порядку статті 388 ЦК України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживали однією сім`ю з другої половини 2004 року і до самої смерті ОСОБА_6 , тобто до 06 травня 2015 року. Визнано за ОСОБА_3 як спадкоємицею четвертої черги спадкування право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 . Витребувано у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій частині відмовлено. У задоволенні позову третьої особи Одеської міської ради відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року в частині задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна скасовано та ухвалене нове рішення у цій частині. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шепелюк А. В., Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, ОСОБА_3 та ОМР подали до Верховного Суду касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати судовы рышення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року. Касаційні скарги ОСОБА_3 та Одеської міської ради задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року скасувано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали відмовлено.

Матеріали цивільної справи надійшли до суду 14 липня 2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 15 липня 2020 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче засідання.

В ході підготовчого засідання, яке відбулось 04.11.2020 року, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив витребувати у начальника СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції Папекяна Е.Г., процесуального керівника у кримінальному провадженні за № 0004808 - прокурора Одеської міської прокуратури № 1 юриста першого класу Толпиго Д.М., надати до суду відповідь про те, чи призначалася відносно оригіналу бланку серії ВЕХ № 482365, на якому викладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.10.2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , судові експертизи: криміналістична - по встановленню оригінальності підпису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюка А.В., якщо призначалися, то надати результати цих експертиз.

У разі, якщо експертиза відносно вилученого у приватного нотаріуса ОМНО Філімонової Г.В. оригіналу бланку серії ВЕХ № 482365, на якому викладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.10.2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не призначалася та не проводилася, зобов`язати працівників СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області направити бланк до Київського районного суду м. Одеси для залучення у якості доказу до матеріалів цивільної справи справи з метою проведення відносно цього документу почеркознавської експертизи.

Ухвалою суду від 04.11.2020 року вказане клопотання було задоволено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

В ході даного підготовчого засідання представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить витребувати у приватного

нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюка Андрія Вадимовича належним чином завірені зразки (не меньше двадцяти штук) відтиску печатки, з метою подальшого проведення судової почеркознавчої та судово-технічної експертизи.

Представник третьої особи з самостійними вимогами Одеської міської ради Завальнюк Віталіна Андріївна проти задоволення даного клопотання не заперечувала.

Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, з метою не затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Згідно вимог частин 1-3 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про те, які вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Беручи до уваги предмет спору, заявлені позовні вимоги і наявні у матеріалах справи докази, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача в повному обсязі.

У відповідності до частини 5 ст. 84 ЦПК України суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Відповідно до частини 11 ст. 119 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду»

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Таким чином, враховуючи вказівки Верховного суду щодо необхідності проведення експертного дослідження спірного договору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84, ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шепелюк А.В., Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, та за позовом третьої особи Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шепелюк А.В., про визнання договору недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна та виселення задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюка Андрія Вадимовича належним чином завірені зразки (не меньше двадцяти штук) відтиску печатки приватного нотаріуса, з метою подальшого проведення судово- почеркознавчої та судово-технічної експертизи.

Встановити строк виконання даної ухвали до наступного судового засідання, що відбудеться 18 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.