Справа № 592/439/21
Провадження № 2/592/748/21

УХВАЛА

18 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності,

у с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом який у подальшому уточнила та просить виділити в натурі в якості окремого об`єкта нерухомого майна належні позивачці 42/100 часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності з відповідачкою, а саме: у домоволодінні АДРЕСА_1 , виділити наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-1»:житлова кімната «2-5» пл. 12,9 кв.м, приміщення у житловій прибудові літ «А1»: коридор «2-1» пл. 6,9 кв.м, житлову кімнату «2-2» пл. 16,6 кв.м, житлову кімнату «2-3» пл. 8 кв.м, кухню «2-4» пл. 8,3 кв. м. Приміщення тамбуру літ. «а» загальною пл.1,5 кв.м, тамбур «1» пл. 1,5 кв.м. З надвірних будівель їй виділити убиральню літ. «Д», сарай літ. «К», сарай, літ. «Л», гараж літ. «Н», огорожа №2, припинивши право спільної часткової власності. На 42/100 частки земельної ділянки виділити позивачці земельну ділянку пл. 0,0343 га (343 кв.м), яка відображена жовтим кольором у висновку експерта з урахуванням площі під будівлями, припинивши право спільної часткової власності та стягнути судові витрати.

18.01.2021 до суду від відповідачки ОСОБА_4 (за первісним позовом) в особі її представника ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання частково недійсним договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на нерухоме майно та виділ в натурі частки із спільного часткового майна.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви, посилаючись на те, що відповідачем пропущено строк, визначений для прийняття зустрічного позову.

Представник відповідача у судовому засіданні просила прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву з огляду на обставини вказаної справи.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали первісного та зустрічного позовів, прийшов до такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою від 24.09.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У вказаній ухвалі відповідачеві був встановлений строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

У визначений строк відповідач скористалась своїм правом та надала відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, однак зустрічний позов не подала.

Нормами ч.3 ст.194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до п.15 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ЦПК. Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Отже, зустрічний позов по справі був поданий суду відповідачем з пропуском встановленого строку. Доказів про поважні причини пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви та повернення її відповідачеві.

При цьому повернення зустрічного позову не обмежує право відповідача звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.193, 194, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання договору дарування 42/100 часток земельної ділянки та 42/100 часток житлового будинку частково недійсним, визнання права власності на самочинно збудовані приміщення, виділ в натурі часток нерухомого майна, що перебуває в спільній частковій власності.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути відповідачу ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 19 січня 2021 року.

Суддя Т.В. Шияновська