Головуючий у І інстанції Бусик О.Л.
Провадження №22-ц/824/8472/2021 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго», треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив про його задоволення, посилаючись на те, що йому разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідач КП «Київтеплоенерго» здійснює подачу тепла до будинку, у якому мешкає позивач.

У зв`язку із неналежним опаленням квартири у січні 2019 року, позивач звернувся до Управління житлово-комунального господарства із заявою, за наслідками розгляду якої комісією ВОП «Дегтярівська» ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» було складено акт комісійного обстеження квартири ОСОБА_1 від 08.01.2019 року, згідно якого було встановлено, що температура повітря в кутовій кімнаті складала 13 градусів, а температура теплоносія на вході в квартиру становила всього 15 градусів, через що повітря в квартирі не могло прогрітись до належного рівня. Такі заміри проводились за умови температури повітря на вулиці -10 градусів С.

Не зважаючи на вищевикладене, за січень 2019 року комунальне підприємство «Київтеплоенерго» нарахувало позивачу за централізоване опалення 2 136,67 грн. За вирахуванням наданої позивачу субсидії у розмірі 920,90 грн. витрати за централізоване опалення за січень 2019 року склали 1 215,77 грн., що підтверджується рахунком - повідомленням станом на 01 лютого 2019 року.

Позивач є інвалідом війни І групи та людиною похилого віку, у зв`язку із чим потребує за станом здоров`я постійного тепла, а у січні 2019 року у власній квартирі він не міг зігрітись і був змушений вмикати додаткові прилади для обігріву. Тобто відповідачем в січні 2019 року не було надано належну послугу з теплопостачання до квартири позивача, тому позивач подав до Центру обслуговування клієнтів відповідача заяву про перерахунок оплати за централізоване опалення, однак такий перерахунок у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» так і не було здійснено.

Згідно вимог чинного законодавства у разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

У квартирі позивача зафіксовано показники температури, які значно нижчі ніж повинні бути, що підтверджується актом комісійного обстеження від 08 січня 2019 року та свідчить про незадовільне надання послуги з опалення, тому позивач має право на здійснення перерахунку за оплату послуги неналежної якості.

Враховуючи викладене, позивач просив суд зобов`язати відповідача скасувати комунальний платіж за послугу централізованого опалення за січень 2019 року та здійснити перерахунок послуги централізованого опалення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за січень 2019 року в розмірі 1 215,77 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення його вимог у повному обсязі. Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилався на те, що при ухваленні рішення судом не враховано, що встановлений у будинку теплолічильник MULTICAL602 не був повірений та коригований, що підтверджується паспортом приладу MULTICAL602, у зв`язку з чим є несправним та не підлягає експлуатації. Неповірений прилад MULTICAL602 обліковує неправдиві теплові витрати на опалення будинку та на гаряче водопостачання (технічні умови 10132). Крім того, Акт № 706562 про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи є недійсним, оскільки у ньому відсутній підпис відповідального представника Споживача (КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»), який від підпису відмовився. За таких умов до експлуатації був прийнятий несправний вузол обліку, робота якого в нештатному режимі спричинила заниження температури в квартирі позивача до + 13 градусів. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. За таких обставин, відповідальність за неналежне надання послуг з централізованого опалення, утримання або несвоєчасне виявлення недоліків в роботі будинкових засобів обліку теплової енергії має нести виконавець, а не споживач.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача представник відповідача КП «Київтеплоенерго» Максюта Н.І. заперечила проти задоволення скарги ОСОБА_1 та просила залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вожакіна Т.В. та третя особа ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник відповідача КП «Київтеплоенерго» Ральчук Н.В. в апеляційному суді проти задоволення скарги позивача заперечила з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_3 є КП «Київтеплоенерго».

Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначав, що у належній йому квартирі 08 січня 2019 року комісією у складі головного інженера, інженера, слюсаря-сантехніка та мешканця квартири АДРЕСА_4 встановлено незадовільні температурні параметри, а саме: температура повітря в кутовій кімнаті становить 13 градусів, температура теплоносія в квартирі на вході становить 15 градусів (а.с.11).

18 січня 2019 року ОСОБА_2 подав генеральному директору комунального концерну «Центр комунального сервісу» Щербині А.А. заяву про перерахунок оплати за централізоване опалення (а.с.12).

20 лютого 2019 року від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» надійшла відповідь про те, що для відновлення гідравлічних параметрів теплоносія та приведення температурних показників в квартирі до встановлених санітарних норм обслуговуючій організації надано доручення щодо проведення обстеження внутрішньобудинкової системи централізованого опалення будинку АДРЕСА_3 та усунення виявлених порушень (а.с.13).

19 березня 2019 року від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» ОСОБА_2 надійшов лист про те, що працівниками обслуговуючої організації ВОП «Дегтярівка» проведено налагодження роботи внутрішньобудинкової системи централізованого опалення та проведено випуск повітря із внутрішньобудинкової системи опалення у будинку АДРЕСА_3 , у зв`язку із чим температура повітря у приміщенні квартири становить + 21 градус; підстави для здійснення перерахунку за послуги централізованого опалення відсутні, оскільки у будинку встановлено прилад обліку теплової енергії (а.с.14).

Згідно з актом від 31 березня 2017 року №7.03.460 про прийняття теплового вузла обліку, теплолічильник MULTICAL 602 прийнято в експлуатацію у будинку АДРЕСА_3 .

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 , виконавцем яких є відповідач КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У правовідносинах із споживачами КП «Київтеплоенерго» діє відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила № 630).

Відповідно до пункту 6 Правил № 630 послуги повинні відповідати: з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг закріплені «Порядком проведення перерахунків плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 (далі - Порядок № 151).

Згідно з вимогами, що є додатком до Порядку № 151, перерахунок проводиться у разі, коли температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення) відповідає діючим нормам і правилам +18 С (у наружних кімнатах +20 С).

Таким чином, Порядком № 151 визначено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. Відповідно до п. 5 Порядку № 151, перерахунок проводиться тільки у разі відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

З матеріалів справи вбачається, що у будинку, у якому проживає позивач, встановлений прилад обліку теплової енергії - теплолічильник MULTICAL 602 і нарахування оплати проводиться за фактично спожиту теплову енергію, тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, з огляду на норми закону, про відсутність у справі підстав до зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахованої ОСОБА_1 за січень 2019 року оплати за надані послуги.

Аналогічного висновку дійшов у своїй постанові від 05.12.2018 року Верховний Суд у справі №264/3783/16-ц, зазначивши, що: «Порядком № 151 визначено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. При цьому такий перерахунок можливий тільки за відсутності у будинку квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії».

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки позивачем ОСОБА_1 суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що встановлений у будинку теплолічильник MULTICAL602 неповірений та некоригований, у зв`язку з чим є несправним та не підлягає експлуатації позаяк неповірений прилад обліковує неправдиві теплові витрати на опалення будинку та на гаряче водопостачання, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Так, систему централізованого опалення житлового будинку на АДРЕСА_3 оснащено будинковим засобом обліку теплової енергії MULTICALUF 602 зав. №78268403, який прийнятий на комерційний облік 31.03.2017 року, діапазон розповсюдження - всі квартири будинку, який встановлено на загальному вводі будинку, тобто лічильник обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно паспорту лічильника теплової енергії, тип теплолічильників MulticalUF затверджено Держстандартом України і занесено до Державного реєстру засобів вимірювань, дозволених для використання в Україні за № У473-13.

Згідно акту № 7.03.460 прийняття теплового вузла обліку в експлуатацію, зазначений засіб обліку був встановлений 17.03.2017, та відповідає вимогам ДСТУ EN1434-1:2006 «Теплолічильники. Загальні технічні вимоги».

Враховуючи положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05.06.2014 № 1314-VII та згідно Наказу № 1747 від 13.10.2016 Міністерства економічного розвитку «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал становить 4 роки.

Повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Таким чином, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Враховуючи викладене, міжповірочний інтервал будинкового засобу обліку теплової енергії MulticalUF 602 зав. № 78268403 складає 4 роки; встановлення даного будинкового засобу обліку теплової енергії виконано відповідно до технічних умов № 10132 та на виконання технічного рішення № 19072 на приєднання об`єкта до теплових мереж. Проект теплопостачання відповідає діючим нормам і правилам на проектування, підключення до теплових мереж проводилося до початку опалювального сезону, що підтверджується актом № 706562 про готовність вузла комерційного обліку до роботи в опалювальний період 2018-2019 p.p. Дата наступної повірки зазначена в паспорті лічильника теплової енергії, у спірний період строк повірки не закінчився.

Необгрунтованими є і доводи скарги щодо неналежного оформлення та нечинності Акту № 706562 про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи, оскільки діючим законодавством не передбачено, що Акт про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи є недійсним у випадку відсутності підпису представника обслуговуючої організації. Крім того, жодних зауважень до Акту, які б свідчили про неналежну роботу вузла комерційного обліку, у ньому не зазначено.

Таким чином, лічильник теплової енергії Multical UF 602, всупереч доводів апелянта, відповідає діючим нормам і правилам на проектування, підключення до теплових мереж проводилося до початку опалювального сезону, тому нарахування за послуги з централізованого опалення здійснювалися виключно за фактично спожиті обсяги теплової енергії, що виключає можливість перерахунку вартості наданих послуг у разі надання їх споживачу не у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновками суду щодо їх оцінки. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: