УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник заявника ОСОБА_2 (адреса для листування: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: вул. Центральна, буд. 20, смт. Марківка, Луганська область, 92400) про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт перебування на утриманні у свого померлого чоловіка ОСОБА_3 .

Від представника заінтересованої особи - Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області 01 січня 2021 року надійшов відзив в якому він просив у задоволенні заяви відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились про дату, час та місце проведення якого повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

За положеннями ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст.ст. 293, 294 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Вирізняючими ознаками окремого провадження є несумісність із спором про право, відсутність сторін із протилежними інтересами, неможливість застосування низки правових норм та принципів, які притаманні позовному провадженню, а саме, щодо змагальності, диспозитивності, процесуальної рівності та інші.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому судове встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження можливе лише в разі, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Як вбачається з заяви, встановлення факту перебування на утриманні заявнику необхідно для реалізації права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В обґрунтування відзиву представник заінтересованої особи зазначив, що під час розгляду справи суду необхідно дослідити обставину фактичного перебування на утриманні позивача її чоловіком. Зазначена обставина, на думку представника заінтересованої особи спростовується довідкою, виданою Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області про те, що заявниця є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Управління зазначає, що жодних доказів потреби матеріальної допомоги від чоловіка, а також доказів фактичного розподілу у зв`язку з цим коштів подружжя за час шлюбу заявник суду не надала, а факт отримання позивачем доходу у меншому розмірі, ніж у померлого не є підставою для задоволення заяви.

Згідно ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає чи буде виявлений спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на вищевикладене, дійшовши переконання про наявність спору про право, суд вважає необхідним залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 12, 13, 76-78, 81, 259-260 ЦПК України, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, п. 3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка залишити без розгляду і роз`яснити заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д.Ю. Луньова