Справа № 202/3310/20
Провадження № 2/202/291/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю., за участі секретаря судового засідання Терещук Л.І., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Неруша О.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який з 1979 року по 1984 рік, з 1999 року по 2003 року - у зв`язку з доглядом за ОСОБА_4 та з 2003 року по день своєї смерті постійно проживав разом із нею та свою дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 . Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 485/2015 за заявою ОСОБА_5 , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь неї - дочки ОСОБА_1

15.05.2020 року вона звернулася до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса від 19.05.2020 року було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, так як на час своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

За цих підстав позивач просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 2 липня 2020 року у справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Неруш О.В. заявлений позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні з позовом погодився частково, пояснивши, що ОСОБА_3 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із тим підтвердити факт постійного проживання позивача за вказаною адресою він не може. Він з дитинства мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 за вказаною адресою не мешкав, але був зареєстрований. Пояснив, що наразі між ним і позивачем існує спір щодо спадкування частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У цілому він проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, якщо не вплине на його права.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили факт проживання ОСОБА_3 з дружиною та дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до дня його смерті.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 вересня 1997 року, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 19 вересня 1997 року № 3/2901-97, ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належать квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_11 1/3 частина вказаної квартири згідно зі свідоцтвом про право на спадщину належить матері позивача - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за заявою дружини ОСОБА_5 була заведена спадкова справа № 485/2015.

При цьому ОСОБА_5 відмовилася від спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка, на користь дочки померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М. було відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів фактичного прийняття спадщини.

В травні 2020 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся його племінник ОСОБА_2 .

У подальшому постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карлової Т.М. ОСОБА_12 повторно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Відмовляючи у вчиненні вказаної нотаріальної дії, нотаріус виходив з відсутності доказів фактичного прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з відміткою в паспорті позивача остання з 1996 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, ОСОБА_3 з 19.12.2005 року до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявляючи позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, позивач посилається на те, що ОСОБА_3 хоча й був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом із тим постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд враховує, що за змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто за змістом наведених правових норм суд повинен встановити, зокрема, місце проживання спадкодавця на день його смерті, чи було це місце постійним або переважним місцем його проживання (ст. 29 ЦК України) чи тимчасовим, чи проживав разом із спадкодавцем до його смерті позивач, характер та період його проживання із спадкодавцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки це підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не заперечувалося самим відповідачем ОСОБА_2 , який у судовому засіданні підтвердив доводи позивача щодо фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а не за своїм зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що узгоджується з копією особової картки ОСОБА_3 за місцем роботи, де було зазначено його фактичне місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були співвласниками житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстроване місце проживання позивача.

Отже, об`єктивних підстав не довіряти доводам позивача та свідків щодо постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_3 на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 в суду немає.

Таким чином, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити, встановивши факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки встановлення даного факту буде мати для позивача юридичне значення.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.Ю. Марченко