Справа № 459/1230/21
Провадження № 2/459/633/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 серпня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковського А.І.

з участю секретаря Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Червоноградського МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі просять зняти арешт, що накладений на майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , на підставі постанови державного виконавця ДВС у м. Червонограді від 17.05.2012 р. № 29466875.

В обґрунтування позову покликається на норми ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України та стверджують, що відсутні правові підстави для існування такої заборони. Зазначили, що немають жодного відношення до виконавчого провадження у якому було накладено обтяження. Вказали, що внаслідок такої заборони обмежено їхні майнові права як співвласників, і їх відновити у поза судовий спосіб не можливо.

06.08.2021 р. учасники справи у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належно повідомлені.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, вказавши, що підтримують позовні вимоги.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав.

Отже, на підставі норм ст.ст. ст. 247, 280-281 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Позивачі є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 27.02.1996.

ОСОБА_3 , син позивачів, який являвся співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 29.10.2019 року.

21.10.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №3-535 виданої 03.10.2011 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу в розмірі 2600, 00 грн.

Постановою від 17.05.2012 державним виконавцем на нерухоме майно позивачів накладено обтяження у виді арешту всього майна, зокрема вище вказаної нерухомості, що підтверджується копією Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Листом від 31.03.2021 р. відповідач надав відповідь на заяву позивачів, згідно з якою останнім відмовлено у вирішенні питання про зняття арешту з майна, з посиланням на п.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, смерть боржника, не є підставою для зняття арешту з майна боржника.

Крім того, як видно із вищевказаного листа державний виконавець 29.05.2012 керуючись ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно з ч.1 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Частина 1 ст.52 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606 «Про виконавче провадження» ( в редакції на час накладення арешту) визначає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копія постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Вище наведені правові норми свідчать, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 УК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Частина 1 ст. 1299 ЦК України визначає, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права.

Як встановлено ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент існування виконавчого провадження до 2016 року, у разі закінчення виконавчого провадження ( крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого орану (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону України від 02 червня 2016 року №1404 «Про виконавче провадження» ( ч.1 ст.40).

Отже, відповідачем Червоноградським МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) після повернення виконавчого документа стягувачу у встановленому порядку не припинено чинності арешт боржника, накладеного постановою державного виконавця.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404- VIII від 02.06.2016 року врегульовано порядок зняття арешту з майна , накладеного державним виконавцем.

Відповідно до цієї норми особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Зважаючи на те, що накладений арешт порушує право позивачів на вільне володіння та користування своїм (спадковим майном), відповідачем під час повернення виконавчого провадження не припинено чинність арешту, тому суд вважає, що є достатньо підстав для скасування арешту накладеного постановою Червоноградським МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) від 17.05.2012 року.

За таких фактів, міркувань та норм цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 12508199, накладений на підставі постанови ДВС у м. Червонограді № 29466875 від 15.07.2012 р.)

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.08.2021 р.

Суддя: А. І. Жураковський