Справа № 209/2366/20
Провадження № 2/209/131/21
"25" січня 2021 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Багбая Є.Д.
за участі секретаря Полухіної Г.О.
позивача ОСОБА_1 її представника адвоката Бєліка С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири,-
В серпні 2020 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що 27 травня 2020 року була залита належна позивачу ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 з вини відповідача ОСОБА_2 , яка є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивача. Відповідач відшкодувати матеріальну шкоду добровільно відмовився. Внаслідок заливки квартири позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку позивач оцінює: матеріальну шкоду на суму 136088,75 гривень, яку визначено судовою товарознавчою експертизою згідно складеного акту обстеження КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Кам`янської міської ради та моральну шкоду на суму 100000 гривень, яка була йому спричинена внаслідок перенесеного нервового стресу, відмови відповідачем відшкодувати позивачу спричинену шкоду, докладання додаткових зусиль для організації свого життя, звернення до житлових організацій та суду для захисту своїх прав, позивач хворіє хронічними захворюваннями, крім неї в квартирі проживають її діти та онук і для неї всі витрати понесені позивачем при зверненні до суду є значними.
Ухвалою від 14 вересня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 21 жовтня 2020 року підготовче провадження закрито тта справу було призначено в судове засідання.
Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не подавала.
Вислухавши позивача та її представника, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 27 травня 2020 року була залита належна позивачу ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 з вини відповідача ОСОБА_2 , яка є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивача. Належність відповідачу ОСОБА_2 квартири за адресою АДРЕСА_2 підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 6/. Факт вини залиття квартири позивача відповідачем підтверджується актом про залиття /а.с. 7/, складеному КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Кам`янської міської ради, згідно якого залиття відбулося у зв`язку зі розривом шланги на подачу холодної води до унітазу в квартирі АДРЕСА_4 яка знаходиться поверхом вище. Відповідач відшкодувати матеріальну шкоду добровільно відмовився. Внаслідок заливки квартири позивачу було завдано матеріальну шкоду на суму 136088,75 гривень, яку визначено судовою товарознавчою експертизою згідно складеного акту обстеження /а.с. 18-43/.
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Безгосподарне утримання, громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним Кодексом України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Оскільки цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно з дослідженими доказами по справі та поясненнями сторін винною у спричиненій шкоді є відповідач ОСОБА_2 як власник квартири і згідно вимогами ст. 1166, 1167 ЦК України вона повинна відшкодовувати спричинену шкоду.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання невідоме) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_3 ) слачений нею судовий збір у розмірі 3162 гривні 88 копійок.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.
Повний текст судового рішення виготовлений 26.01.2021 року.
Суддя
Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая