№ 207/917/21
№ 2/207/866/21
22 листопада 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Пильовій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири по АДРЕСА_1 , яка належать йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1148. Відповідачка є колишньою дружиною, у вищевказаній квартирі не мешкає з 2017 року. Шлюб було розірвано 29.06.2008 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис №128. Таким чином, порушує право позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі,не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належать йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1148.
Шлюб з відповідачкою розірвано 29.06.2008 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис №128.
Відповідно до довідки №001076775 від 05.03.2021 року, виданої ТОВ «Абонент ХХІ» у квартирі окрім позивача, зареєстрована відповідачка - ОСОБА_2 .
Згідно акту про не проживання №67 від 12.03.2021 року, ОСОБА_2 не мешкає в квартирі з 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 319, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не мешкає у квартирі з 2017 року, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратила право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачки не існує.
Задовольняючи позовну заяву, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимогиза позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим зняттям з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати: 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд