КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4688/19
Провадження № 2-з/488/71/21
УХВАЛА

Іменем України

17.08.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання Глубоченко О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 488/4688/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

16.08.2021 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом:

1) зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого листа від 29.10.2020 року, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь AT «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 910.26213 у сумі 351687,32 грн.;

2) зупиненнч вилучення у ОСОБА_1 транспортного засобу, який є предметом застави - автомобілю CHEVRPLET Cruze, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова/рами) НОМЕР_1 , актуальний номерний знак № НОМЕР_2 , та передати AT «ІДЕЯ БАНК»; 3) в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» за кредитним договором №910.26213, укладеним між AT «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем 1 в сумі 351687,32 грн., зупинити звернення стягнення на предмет застави, який належить Відповідачу 2, а саме автомобіль CHEVROLET Cruze, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , актуальний номерний знак № НОМЕР_2 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів;

4) зупинення стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» пропорційно судового збору у розмірі 5275,32 грн., до набрання рішенням у справі № 488/4688/19 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 28.09.2020 року законної сили.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви, фактично вона просить забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження, яке відкрито з метою примусового виконання заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 року. Дане рішення не скасоване, а заява про перегляд зазначеного рішення суду призначена до розгляду.

Відповідно до ст. ст. 129, 129-1 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним із основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Особливості застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову судам роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", у пункті 2 якої зазначено, що, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того що наведений у частині першій ст. 150 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку. Так, відповідач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню тощо, а просить переглянути винесене судом заочне рішення, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, заявлені вимоги щодо зупинення виконавчого провадження є такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому, до даних правовідносин не може бути застосовано п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Окрім того, зі змісту ч. 2 ст. 149 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову можливо як до пред`явлення позову та протягом будь-якої стадії розгляду справи. Проте заявник подала заяву про забезпечення позову не у визначених стадіях процесу, а вже після закінчення розгляду справи, на стадії виконання рішення суду, що набрало законної сили, що не передбачено діючим ЦПК.

Заява про перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Отже, обраний відповідачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 01.10.2020 по справі № 524/188/18.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Л.І. Селіщева