Справа № 212/6116/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Крівцової І.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Амельчишина О.В. , в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання непрацездатної дружини,

встановив:

14 липня 2021 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з останнього аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від сумісного проживання має дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча має таку можливість. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримує допомогу лише у розмірі 860 грн. Оскільки інших доходів вона не має, вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву.

29 вересня 2021 року у зв`язку з закінченням повноважень судді Козлова Ю.В. справу було прийнято у провадження судді Борис О.Н.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що вона являється матір`ю позивачки та вони проживають разом після того, як донька розлучилась з відповідачем. Після цього позивач ОСОБА_3 поїхала до республіки Чехія на заробітки, де працевлаштувалась, має заробітну плату у розмірі 100 чеських крон за 1 годину роботи, працює 6 днів на тиждень та має 8годинний робочий день. Діти позивачки проживають з нею, оскільки вона звільнилась з роботи, щоб їх доглядати, а позивач мала можливість поїхати на заробітки. Допомоги, яку позивач отримує від держави та аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей не вистачає, оскільки доньці необхідно придбати власне житло.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_7 надійшла заява про проведення судового засідання у відсутність відповідача, проти задоволення позову заперечує, вважає заявлені вимоги безпідставними, оскільки ОСОБА_3 перебуває за межами країни, а діти знаходяться під наглядом бабусі. Також зазначила, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку.

Представник відповідача - адвокат Амельчишин О.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач не мешкає разом із дітьми, перебуває за межами країни, має заробіток більший ніж відповідач, який є інвалідом дитинства, сплачує аліменти на утримання дітей. На теперішній час влаштувався на роботу за кордоном , але на тимчасовий період, тому за своїм матеріальним станом не має можливості сплачувати аліменти на колишню дружину, а тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

25 жовтня 2014 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.10.2014 року. (а.с. 5)

Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.02.2020 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.03.2015 (а.с.6,7)

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом із дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково - інформаційної служби «НоваКом» від 08.07.2021 №21 (а.с.8).

Відповідно до копії судового наказу виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2021 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.53).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трьохрічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач не проживає разом із дітьми, перебуває на заробітках у Чехії, діти мешкають окремо від позивача, що не оспорюється представником позивача.

Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач тимчасово влаштувався на роботу у республіці Польща, його заробіток 1400 злотих є значно меншим від доходу позивача. Має зобов`язання за судовим наказом стягнення аліментів на утримання дітей. Окрім цього він має захворювання, у зв`язку з яким отримав статус дитини -інваліда, на теперішній час перебуває на обліках у медичних установах з цим же діагнозом та потребує постійного медичного лікування.

Однак, частиною 4 статті 84 СК України чітко встановлено, що дружина у разі проживання з нею дитини має прав на утримання чоловіка, а тому, враховуючи те, що позивач виїхала за межі країни та діти проживають окремо від неї, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Оцінивши доводи сторін та усі надані докази суд дійшов висновку , що відповідач за своїм матеріальним станом не може надавати матеріальну допомогу бувшій дружині.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 75, 84 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання непрацездатної дружини залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складений та підписаний 19 листопада 2021 року.

Суддя: О. Н. Борис