Справа № 445/805/21
провадження № 2/445/407/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ СК "Кредо" про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ СК "Кредо" про стягнення страхового відшкодування. В обгрунтування позову вказав, що 08.11.2020 року, близько 18 год. 20 хв. в с. Якторів Золочівського району Львівської області, з вини водія ОСОБА_2 під керуванням автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобіля Toyota Camry з автомобілем Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , належного позивачу. Невідкладно, після настання вказаної ДТП та на місці ДТП водії транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали спільне повідомлення про ДТП, де водій транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 визнав свою вину. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТзОВ СК "Кредо" за полісом №АР/0451932 в межах суми страхового відшкодування 130000,00грн. за шкоду заподіяну майну, франшиза - 0,00 грн. 17.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, долучивши необхідні, передбачені законом, документи. 10.03.2021 року відповідачем позивачу було перераховано 14832,23 грн. страхового відшкодування, завданої матеріальної шкоди. При цьому, листом відповідач повідомив позивача про те, що при прийнятті рішення про страхове відшкодування шкоди заподіяної майну при настанні вказаної вище ДТП, було вирішено, що в даному випадку наявна і вина позивача, тому сума збитку, нарахована відповідачем в розмірі 29664,46 грн., виплачена йому лише 50%, тобто 14832,23 грн. З таким рішенням позивач не погодився, вказуючи на те, що його вини у настанні ДТП немає, а у відповідача не було підстав встановлювати його вину, оскільки обставини ДТП визнані її учасниками, гр. ОСОБА_2 свою вину у вчиненні ДТП визнав, так як він порушив п. 14.6. ПДР України "Обгін заборонено на перехресті". Саме ці дії є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП.

Окрім того, не погоджується із нарахованою сумою страхового відшкодування. Вказує, що на його вимогу відповідачем йому було надіслано звіт серії SL №143729 про оцінку колісного ТЗ , д.н.з. НОМЕР_2 , де розмір матеріального збитку складає 53409,01 грн. з коефіцієнтом фізичного зносу складових КТЗ - 0. Тому, відповідач повинен доплатити різницю між вартістю відновлюваного ремонту та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 38576,78 грн.

У встановлений, ухвалою від 05.05.2021 року, строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує. Свої заперечення обгрунтовує тим, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи. Методика значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років для інших легкових КТЗ. Винятки стосовно використання зазначених вимог є: складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)). Відповідачем було виявлено помилку у розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, вказаного у звіті, що був надісланий позивачу на його запит, оскільки автомобіль позивача Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , раніше вже був пошкоджений, про що свідчить інформація із відкритого сайту, згідно якої даний автомобіль був виставлений для продажу на відкритий аукціон ІААІ у пошкодженому стані під лотом №24544510. Позивачу було надіслано звіт про оцінку ТЗ з коефіцієнтом фізичного зносу 0,00,, та після встановлення вказаних обставин даний звіт було відкореговано оцінювачем та складено звіт з коефіцієнтом 0,420 без ПДВ, де вартість відновлювального ремонту складає 29664,46 грн. Щодо встановлення вини обох учасників ДТП та виплати позивачу 50 % страхового відшкодування, представник відповідача вказав, що відповідно до ст. 34 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачем було розпочато розслідування обставин даної ДТП та залучено аварійного комісара ОСОБА_3 . Згідно довідки аварійного комісара та висновку судового експерта від 30.03.2021 №10.1./013-Д, в даній дорожньо-транспортній пригоді винні обидва водії: водій автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який порушив вимоги 14.6а ПДР України, та водій Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , який порушив вимоги 10.1 ПДР. У разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Таким чином вважає, що ТДВ СК "Кредо" виконав свої обов`язки в повному обсязі, шляхом сплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 14832,23 грн., що підтверджується копією платіжного документу, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В судове засідання позивач не з`явився, просив розгляд справи закінчувати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Окрім того, просив стягнути з відповідача на його користь вартість проведеної інженерно-транспортної експертизи, проведеної на його замовлення, в розмірі 675,36 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено, що 08.11.2020 року, близько 18 год. 20 хв. в с. Якторів Золочівського району Львівської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобуNissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Невідкладно, після настання вказаної ДТП та на місці ДТП водії транспортних засобів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на підставі п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали спільне повідомлення про ДТП, де водій транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повністю визнав свою вину.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АР/0451932 в ТзОВ СК "Кредо" з лімітом відповідальності 130000,00 грн.

Встановлено, що 17.11.2020 року до ТзОВ СК "Кредо" звернувся ОСОБА_1 з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав письмові пояснення про обставини події.

ТзОВ СК "Кредо" 10.03.2021 року було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 14832,23 грн. за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № №АР/0451932 і нараховано пеню за 23 дні прострочення у сумі 114,60 грн. та проведено дану виплату, що підтверджується випискою по картці ОСОБА_1 .

Вказане рішення було прийнято на підставі довідки аварійного комісара, а також висновку судового експерта від 30.03.2021 року, в якому зазначено, що в даній дорожньо-транспортній пригоді винні обидва водії: водій автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 порушив вимоги 14.6а ПДР України та водій Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , який порушив вимоги 10.1 ПДР.

Однак, суд вважає таке рішення необґрунтованим з огляду на наступне.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У пункті 1.7 статті 1 Закону визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого при укладенні договору обов`язкового страхування автоцивільної відповідальності страховик зобов`язаний безоплатно видати страхувальнику бланк повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка (європротокол).

Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол».

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Згідно з статтею 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону (підпункт 37.1.1.); вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону) - підпункт 37.1.2.; невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (підпункт 37.1.3.; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (підпункт 37.1.4.).

Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , керуючись пунктом 2.11 Правил дорожнього руху України та пунктом 33.2 статті 33 Закону № 1961-IV та примітки до статті 124 КУпАП, скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП - «Європротокол». У вказаному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_2 визнав себе винним в цій ДТП.

Заперечення відповідача щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 , що ґрунтується на довідці аварійного комісара від 25.03.2021 року, та висновку експерта від 30.03.2021 №10.1./013-Д за результатами проведення експертного дослідження з обставин механізму ДТП, залученого страховою компанією, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній пригоді винні обидва водії, суд не приймає до уваги, оскільки зазначена довідка та висновок експерта суперечить обставинам, які були викладені учасниками ДТП в Європротоколі і в якому водій ОСОБА_2 визнав свою вину.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-21/6465-ІТ від 18.06.2021 року, за результатами проведеного інженерно-транспортного дослідження, де вихідними даними були взяті обставини, викладені учасниками ДТП в європротоколі, в діях автомобіля марки Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , не вбачаються невідповідностей вимогам п.п. 16.13 та 10.1 ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

При цьому суд зауважує, що у вступній частині вказаного висновку експерта зазначено про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України; інформація про те, що висновок підготовлений для подання до суду (у разі проведення експертизи на підставі письмового звернення особи, яке містить таку інформацію), що відповідає Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень № 1950/5 від 26.12.2012, даний висновок експерта поданий до суду позивачем з обгрунтуванням неможливості його подання разом з позовною заявою, а тому суд визнає такий доказ належним та допустимим.

У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Таким чином, рішення страхової компанії щодо виплати 50% страхового відшкодування позивачу, не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав, оскільки не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством - статті 29 Закону N 1961-IV.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку - пункт 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно звіту № SL №143729 про оцінку транспортного засобу Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного на замовлення відповідача, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Nissan Rogue, на дату оцінки 08.11.2020 року складає 34925,36 грн. з урахуванням ПДВ на запчастини та 29664,46 грн. без ПДВ на запчастини. При цьому, враховано коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ - 0,420.

Представник відповідача, спростовуючи доводи позивача про те, що коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ повинен дорівнювати 0, оскільки автомобіль Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN - код : НОМЕР_3 ,на момент ДТП мав строк експлуатації 6 років, належить до категорії інших легкових КТЗ, вказав, що даний автомобіль до настання ДТП, що мала місце 08.11.2020року близько 18 год. 20 хв. в с. Якторів Золочівського району Львівської області, раніше вже був пошкоджений, що свідчить долучена до матеріалів справи інформація із відкритого сайту, згідно якого автомобіль був виставлений для продажу на відкритий аукціон ІААІ у пошкодженому стані під лотом № 24544610.

Визначаючи коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ, оцінювач керувався п. 7.38, 7,39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 № 142/5/1159, згідно якої зазначення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для інших легкових КТЗ. Винятками стосовно використання зазначених вимог є:складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)).

Будь - яких доказів, які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, позивачем надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування, який підлягав виплаті відповідачем позивачу, становить 29664,46 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,420 без ПДВ, а тому з врахуваннямтого, що відповідачем вже проведено позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 14924,48 грн., з відповідача слід стягнути на користь позивача різницю між сумою, що підлягала стягненню, та виплаченою сумою, що становить 14739, 98 грн.

Крім того, згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З Висновку експерта №СЕ-19/109-21/6465-ІТ від 18.06.2021 року та рахунку-фактури №20ю21ю-0986 від 10.06.2021року вбачається, що позивачем оплачено 675,36 грн. за проведення експертизи.

Окрім того, на піставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача на користь держави слід стягнути 347,00 грн. судового збору, та в користь позивача 258,00 грн. витрат на проведення експертизи, що є пропорційним задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ТДВ СК "Кредо" про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страхове відшкодування у розмірі 14739, 98 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 98 коп.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи в розмірі 258,00 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" () на користь держави 347,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.11.2021 року.

Суддя В. М. Сивак