ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/172/21Головуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 22-ц/817/796/21 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Сович Н.А.

з участю заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Тернополі цивільну справу № 593/172/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 8 червня 2021 року, прийняту в м. Бережанах суддею Бережанського районного суду Тернопільської області Шміло В.І., за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії (провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів),

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист, виданий Бережанським районним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.09.2018р. до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказала, що 11.02.2021 року вона отримала довідку про заборгованість за виконавчим провадженням № 58658782, згідно якої розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 17471,90 гривень. Із вказаним розрахунком заявниця не погоджується, оскільки державний виконавець не врахував отримані боржником премії в сумі 12352,76 гривень та 51689,14 гривень за листопад і грудень 2020 року, з посиланням на те, що ці нарахування є одноразовими виплатами, з яких утримання аліментів не проводиться.

Тому, просила суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо проведення розрахунку суми заборгованості у виконавчому провадженні № 58658782 від 18.03.2019 року, визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості за аліментами, зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості за аліментами за листопад - грудень 2020 року, виходячи з фактично отриманого ОСОБА_2 доходу із врахуванням усіх видів премій, зокрема тих, що виплачені відповідно до наказу керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 861к від 27.11.2020 року та № 913к від 24.12.2020 року.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 08.06.2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, ухваливши нове судове рішення, яким скаргу задовольнити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що накази від 27.11.2020 року № 861 та від 24.12.2020 року № 912 «Про заохочення» видані керівником Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на підставі нормативно-правових актів та законів, які регулюють виплату заробітної плати прокурорським працівникам, а не на підставі дисциплінарного Статуту Збройних Сил України (для військовослужбовців). Зазначила, що в оскаржуваній ухвалі суд дійшов неправильного висновку, що премії, які виплачено ОСОБА_2 в листопаді-грудні 2020 р., є видом заохочення та з них не підлягає стягнення аліментів відповідно до наказу Міністра оборони України № 316 від 15.05.2013 року «Про затвердження Переліку додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України».

07.07.2021 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду залишити без зміни. Відзив мотивований тим, що на підставі наказу Міністра оборони України від 16.02.2021 року № 50 боржника ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас, тому судом першої інстанції правильно застосовано норми права, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, у листопаді та у грудні 2020 року виплачено 12352,76 гривень премії з нагоди свята та 51689.14 гривень премії за сумлінне виконання службових обов`язків. Зазначив, що ці премії не виплачуються щомісяця та не мають постійного характеру, тому не враховуються при стягненні аліментів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, однак були судом належно повідомлені, тому колегія суддів ухвалила розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м.Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) розрахунок заборгованості за аліментами від 11.02.2021 року було проведено правильно і з дотриманням вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом установлено, що рішенням Бережанського районного суду від 04.12.2018 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 12.02.2019 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (після розірвання шлюбу ОСОБА_1 ) аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 березня 2019 року на підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист № 593/1378/18. За виконавчим листом від 18 березня 2019 року Шевченківським відділом ДВС міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (на час подання скарги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження № 58658782.

З листа Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 21-18 від 22 січня 2021 року, адресованого начальнику Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відомо, що у листопаді 2020 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_2 увійшла нарахована одноразова премія в сумі 12352,76 гривень, що не є щомісячною виплатою, оскільки вид заохочення носить разовий характер, тому вказана виплата не враховується при проведенні розрахунку аліментів із грошового забезпечення. У грудні 2020 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_2 увійшла нарахована одноразова премія в сумі 51689,14 гривень, що не є щомісячною виплатою, оскільки вид заохочення носить разовий характер, тому вказана виплата не враховується при проведенні розрахунку аліментів із грошового забезпечення. До вказаного листа додано розрахунок заборгованості за аліментами згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2019 ВП № 58658782, в якій Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону вказала розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01 січня 2021 року у розмірі 15947,94 грн. В примітці до вказаного розрахунку зазначено: згідно наказу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 27.11.2020 року № 860к нарахована премія з нагоди свята у розмірі 12352.76 грн.; згідно наказу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 24.12.2020 року № 913к нарахована премія як вид заохочення за сумлінне виконання службових обов`язків у розмірі 51689.14 грн. Вказані премії не виплачуються щомісяця та не мають постійного характеру, передбачаються до нарахування і виплати тільки один раз на рік при виконанні умов преміювання (а.с.69-71).

11.02.2021 року старшим державним виконавцем ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі наявних матеріалів виконавчого провадження проведено розрахунок заборгованості за аліментами. Відповідно до проведеного розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.02.2021року становить 17471,90 гривень. Згідно приміток до вказаного розрахунку, у ньому не враховано премії з нагоди свята за листопад 2018 року, квітень, серпень, листопад, грудень 2019 року, листопад 2020 року та премію як вид заохочення за сумлінне виконання службових обов`язків за грудень 2020 року. Зокрема, в листопаді 2020 року в суму грошового забезпечення, з якого проводиться стягнення аліментів, не враховано 12352,76 гривень премії з нагоди свята, в грудні 2020 року в суму грошового забезпечення, з якого проводиться стягнення аліментів, не враховано 51689,14 гривень премії як виду заохочення за сумлінне виконання службових обов`язків (а.с. 24-26).

Боржник за виконавчим провадженням капітан юстиції ОСОБА_2 з 16.01.2020 року призначений на посаду прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону Західного регіону України (наказ № 39к від 16.01.2020 р.) і проходив військову службу у військовій прокуратурі Чернівецького гарнізону Західного регіону України (а.с.59).

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 50 від 16.02.2021 року прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас (а.с. 77).

Відповідно до наказу керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 861к від 27.11.2020 року вирішено виплатити за листопад 2020 року прокурорським працівникам військових прокуратур гарнізонів Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону грошову премію у розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (а.с.27).

Згідно наказу керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 913к від 24.12.2020 року вирішено виплатити в грудні 2020 року військовим прокурорам гарнізонів, їхнім заступникам та прокурорам військових прокуратур гарнізонів Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону грошову премію в розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (а.с.28).

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої статті 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), здійснюється виконавцем у порядку, встановленому сімейним законодавством. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина перша статті 195 СК України).

Відповідно до п.3 частини 2 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не здійснюється також із сум вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік № 146), яким визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю"; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

З військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, Держспецзв`язку, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби) (пункт 8).

Утримання аліментів не провадиться з: 1) вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого розміру матеріальної допомоги; 2) компенсації працівникові за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа при звільненні одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; 3) допомоги на лікування; 4) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; 5) компенсаційних виплат при відрядженнях і переведенні на роботу в іншу місцевість; 6) польового забезпечення, надбавок до заробітної плати й інших сум, які виплачуються замість добових і квартирних; 7) компенсаційних сум, які виплачуються за амортизацію інструментів і зношеність одягу; 8) матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу по безробіттю; 9) вартості безкоштовного надання квартир та комунальних послуг; 10) одноразової допомоги при народженні дитини; 11) державної допомоги на поховання; 12) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 13) допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням; 14) допомоги малозабезпеченим сім`ям з дітьми; 15) соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; 16) державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, а також надбавки на догляд за особою з інвалідністю з дитинства та дитиною з інвалідністю, що передбачені Законом України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" 17) допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років; 18) тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину; 19) субсидій готівкою для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; 20) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення; 21) вартості речового, продовольчого забезпечення або його грошової компенсації; 22) дотацій на обіди, вартості путівок до санаторіїв і будинків відпочинку, що надаються за рахунок коштів підприємств та організацій.

З військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, яким затверджено цей Перелік, наказом Міністра оборони України № 316 від 15 травня 2013 року додатково затверджено Перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Перелік за наказом МОУ №316) , а саме: 1) одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби; 2) одноразова допомога на початкове обзаведення; 3) матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; 4) грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень; 5) грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом; 6) суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень; 7) польові виплати; 8) грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України; 9) допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків; 10) грошова допомога для оздоровлення; 11) винагорода за тривалість безперервної військової служби; 12) підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі; 13) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; 14) грошова компенсація за невикористані дні відпустки; 15) грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що начальник (керівник) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за рахунок додаткових бюджетних асигнувань по загальному фонду, КПК 0901010, КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» наказами від 27 листопада 2020 року № 861 к та від 24 грудня 2020 року № 913к застосував заохочення у виді грошової премії до підпорядкованих йому військовослужбовців.

Судом вірно установлено, що ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, у листопаді 2020 року та у грудні 2020 року було виплачено 12352,76 гривень премії з нагоди свята та 51689,14 гривень премії за сумлінне виконання службових обов`язків у розмірі, які не виплачуються щомісяця та не мають постійного характеру.

Таким чином, обґрунтований є висновок суду першої інстанції про те, що вищевказані премії не належать до видів доходів, з яких проводиться стягнення аліментів на підставі положень Переліку № 146 та Переліку за наказом МОУ № 316.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 у листопаді-грудні 2020 року виплачено премії не як військовослужбовцю, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наказом Міністра оборони України від 05 лютого 2015 року № 72 ОСОБА_2 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та на підставі наказу Міністра оборони України від 16.02.2021 року №50 ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас.

Отже, ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, у листопаді та у грудні 2020 року виплачено премії за рахунок додаткових бюджетних асигнувань по загальному фонду «Грошове забезпечення військовослужбовців».

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт В.Ю. розрахунок заборгованості за аліментами від 11.02.2021 року було проведено правильно і з дотриманням вимог законодавства.

Указана позиція також узгоджується з правовими висновками, викладеними в Ухвалі Верховного Суду від 30.06.2021 року № справи 593/173/21.

У відповідності до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відмовляючи у задоволенні скарги, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 08.06.2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 25.08.2021 року.

Головуючий

Судді