Справа № 466/5150/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив :

07 червня 2021 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття нею - ОСОБА_1 всієї спадкової маси померлої мами ОСОБА_3 , у тому числі її частки у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,30 кв.м.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . У 1999 році вона разом із своєю мамою - ОСОБА_3 та своєю донькою - ОСОБА_4 приватизували квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Зазначає, що вона є співвласницею вищевказаної квартири та до 2015 року була там зареєстрована, в подальшому змінила місце реєстрації, та в подальшому продовжувала проживати разом із мамою за адресою: АДРЕСА_1 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки у день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері відкрилася спадщина, першочергове право на прийняття спадщини належить родичам першої черги. Згідно закону вона є єдиною спадкоємицею першої черги після відкриття спадщини, оскільки є єдиною донькою померлої, її чоловік та батьки вже померли раніше.

На день звернення до суду з моменту відкриття спадщини вже минуло більше шести місяців, а тому факт відсутності заяв про прийняття спадщини засвідчує факт прийняття лише нею всієї спадкової маси померлої мами ОСОБА_3 . Тому з метою отримання нею свідоцтва про прийняття спадщини померлої мами ОСОБА_3 у Третій Львівській державній нотаріальній конторі просить суд встановити факт прийняття нею - ОСОБА_1 всієї спадкової маси померлої мами ОСОБА_3 , у тому числі її частки у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,30 кв.м.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення, заперечень на заяву заінтересованою особою суду подано не було.

Заслухавши заявника та її представника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , яка є мамою заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , яка уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стані Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №302.

Згідно акту фактичного проживання від 31 травня 2021, виданого директором ЛКП «Старий Львів» Білоус О., ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації з матір`ю ОСОБА_1 , здійснювала за нею догляд аж до її смерті. Вищезазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка є донькою заявника, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 20.04.1999, виданого ЛОДКБТІ ЕО.

Відповідно до п. 3.21.Порядку вчинення нотаріальних дій Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_1 тощо.

Відповідно до абз.3 п.3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Таким чином, в судовому засіданні доведено той факт, що заявник ОСОБА_1 по день смерті ОСОБА_3 , постійно проживала разом з померлою, тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 .

У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 всієї спадкової маси померлої мами ОСОБА_3 , у тому числі її частки у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,30 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315-316, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Львів, пр. Чорновола, 39 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 всієї спадкової маси померлої мами ОСОБА_3 , у тому числі її частки у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,30 кв.м.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.08.2021 року.

Суддя Р. Б. Єзерський