Номер провадження: 2-о/225/47/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В., вивчив матеріали цивільної справи за заявою адвоката Ткаченка Анатолія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа:Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті (в порядку ст. 317 ЦПК України) ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Ткаченко А.В., 03 листопада 2020 року звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в м.Донецьку.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року вказану вище цивільну справу за заявою адвоката Ткаченка А.В. було передано на розгляд до Дзержинського міського суду Донецької області.

Зазначена цивільна справа надійшла до Дзержинського міського суду Донецької області 24.01.2021.

Представником заявника не додано до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору. При цьому в тексті заяви представник заявника посилається, як на підставу звільнення від сплати судового збору, на п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в якому зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суддя доходить висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, а доводи представника заявника щодо підстав звільнення від сплати судового збору не можуть бути прийняті судом виходяи з такого:

Закон України «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у вигляді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

- особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до п. 21 ч.1 ст. 5 Закон України «Про судовий збір», законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Сама по собі смерть особи на тимчасово окупованій території заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільняє.

Із заяви та доданих до неї матеріалів убачається, що заявник ОСОБА_1 , просить суд встановити факт смерті своєї баби ОСОБА_2 , яка померла у м.Донецьку. Факт смерті необхідно встановити для отримання свідоцтва про смерть встановленого в Україні зразку. Отже, за подання до суду вказаної заяви справляється судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки заяву ОСОБА_3 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 подано до Дніпровського районного суду міста Києва у листопаді 2020 року, то ставка судового збору за вказаною заявою повинна справлятися у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2020 року становить 2102 грн., то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить 420,40 грн.(2102,00х0,2)

При цьому, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд. Вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом, не є перешкоджанням доступу до правосуддя.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Отже, відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, ст.4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ткаченка Анатолія Володимировича ( АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (м. Київ, бульвар Верховної ради 8/20, ) про встановлення факту смерті (в порядку ст. 317 ЦПК України), залишити без руху.

Надати заявникові десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для виправлення недоліків, а саме: для надання документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів Донецьке ГУК/Торецька МТГ/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37967785

Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.податків)

Номер Рахунку (IBAN) UA 0005680

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)

У разі невиконання заявником вимог ухвали у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :