Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/274/21

Провадження № 2/126/402/2021

"29" липня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В.І.

із секретарем Франківською Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зміну способу їх стягнення з тих підстав, що як стверджує 11.11.2006 року вони зареєстрували шлюб, від цього шлюбу у них є двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дітей є і в свідоцтвах про народження записаний відповідач. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 13.06.2012 їх шлюб було розірвано. 12.07.2012 з ОСОБА_2 було стягнуто щомісячно аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2012 до досягнення ними повноліття. На даний час відповідач офіційно ніде не працює, має побічні заробітки та мінливий дохід, займається будівельними роботами тому вона претендує на аліменти в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, який відповідач зобов`язаний платити на утримання дітей є недостатнім для матеріального забезпечення та гармонійного розвитку синів. Просить змінити розмір аліментів і спосіб їх стягнення, визначивши стягнення аліментів щомісячно у твердій грошовій сумі по 4000 грн. з відповідача на її користь на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь 1200 грн. за надання їй правової допомоги по справі.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає, з тих підстав, що з моменту ухвалення рішення суду від 12.07.2012 його матеріальне становище значно погіршилося. Він не працює і живе за рахунок випадкових заробітків. 2020 році в Україні було оголошено карантин та локдаун, після якого не стало навіть випадкових заробітків, він живе тільки за рахунок присадибної ділянки своєї цивільної дружини ОСОБА_5 . Крім того його мати є людиною похилого віку і потребує підтримки. З 01 вересня 2019 по 25 січня 2021 його старший син ОСОБА_6 проживав з ним та перебував на його утриманні. Просить відмовити в задоволенні аліментів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони цього цивільно-правового спору перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 13.06.2012 розірвано.

Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 12.07.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Війтівської сільської ради № 39 від 04.02.2021 діти перебувають на утриманні позивачки та проживають з нею.

ОСОБА_1 має чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2014 року народження, ОСОБА_8 , 2016 року народження, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки Бершадської міської ради № 888 від 20.07.2021 ОСОБА_1 не працювала та не працює по даний час.

Відповідно довідки сімейного лікаря про стан здоров`я від 28.07.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря після операційного втручання з приводу вагітності.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Гайсинської РДА Вінницької області № 021683 від 29.07.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку в відділі державних соціальних допомог № 2 м. Бершадь та отримує допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, інших видів допомог не отримує.

Квитанція № 04 від 09.02.2021 та квитанція № 19 від 28.07.2021 про отримання гонорару адвокатом ОСОБА_9 , підтверджує понесені витрати на правничу допомогу.

Відповідно до довідки № 35 від 29.06.2021 ОСОБА_3 навчався в Кинашівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Тульчинської районної ради Вінницької області у період з 01.09.2019 по 25.01.2021.

Згідно довідки Тульчинської міської ради № 190 від 01.07.2021 виданої ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 разом із своїм сином ОСОБА_3 проживали в період з 01.09.2019 по 25.01.2021 за адресою АДРЕСА_1 в житловому будинку, який належить ОСОБА_5 .

Відповідач має матір ОСОБА_10 , 1953 року народження, пенсіонерку за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 .

Однак суду не надано відомостей, що б підтвердили її потребу у фінансовій допомозі сина, чи перебування на його утриманні.

Згідно з вимогами ст.ст. 81, 263, 264 ЦПК України та принципу оцінки доказів (ст. 89 ЦПК України) суд перевірив доводи сторін як у підтвердження, так і в заперечення позову та факти, які підлягають встановленню, з метою з`ясування та дослідження матеріального стану, стану здоров`я позивачки, наявність у позивачки та відповідача інших дітей і непрацездатних членів сім`ї, спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірах, визначених у позові.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має можливість працювати та заробити таку суму грошей, яка б дала можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в достатньому для їх гармонійного розвитку розмірі, тому має можливість та спроможний сплачувати аліменти на їх утримання у більшому розмірі, ніж встановлений у рішенні суду.

Інших дітей та утриманців він не має, відомостей про неналежний стан здоров`я відповідач не надав, що дає можливість забезпечувати дітей в достатньому розмірі.

Позивачка має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та перебуває на обліку у сімейного лікаря за станом здоров`я, тому потребує додаткової матеріальної допомоги на утримання дітей.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У пункті 54 рішення ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Ослон проти Швеції" №2 від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно положень ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України.

За приписами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Змінюючи розмір стягнення аліментів з платника суд визначає їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України,

При цьому ч. 2 ст. 182 СК України визначає гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення, так і у бік покращення.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка надала докази щодо зміни її матеріального стану, стану здоров`я та сімейного стану, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. Однак надані докази не є достатніми та обґрунтованими, щодо спроможності відповідача сплачувати саме по 4000 грн. на двох дітей, щомісячно.

Відповідачем суду не надано жодних доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. Обставини, на які посилається відповідач, фактично зводяться до того, що він не працює.

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, будь-яких належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, матеріальний, сімейний та стан здоров`я відповідача не змінився, а також обставини, що наводить позивачка в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, є істотними та достатніми для збільшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому підлягає частковому задоволенню на суму 3500 грн., щомісячно, на обох дітей до досягнення старшою дитиною повноліття.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 8, 12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст.ст. 7, 141, 150, 179, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 76-81, 82, 83, 89, 133, 141, ч. 4 ст. 268, ст.ст. 273, 274-279 ЦПК, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області № 202/2087/12 від 12.07.2012 з аліментів у частці від заробітку (доходу) на аліменти в твердій грошовій сумі.

Збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на аліменти у твердій грошовій сумі по 3500 грн. на утримання двох дітей, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення по даній справі і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1050 грн. за надання правової допомоги, а саме 87,5 % пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання рішенням законної сили і підлягають негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 202/2087/12 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відкликати з Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) після набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол