Справа № 172/907/20
Провадження № 2/172/388/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 227 від 07.11.2019 року стрільця-помічника гранатометника 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із ВЧ НОМЕР_2 м.Житомир, з 08 листопада 2019 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі речове. У зв`язку з цим в подальшому під час проходження військової служби відповідач був забезпечений зокрема форменим одягом за рахунок державних коштів. Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 43 від 28.02.2020 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , був звільнений з військової служби наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) № 23-РС від 28.02.2020 року у відповідності до п. 2 ч.5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" від 04.04.2006 року №3597-IV у запас за підпунктом "д" (через службову невідповідність) з 28 лютого 2020 року було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та з 02 березня 2020 року направлено для зарахування на військовий облік до Васильківського РТЦК та СП Дніпропетровської області. Згідно довідки - розрахунку № 132 при звільненні з солдата ОСОБА_1 , за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 4961,70 грн. Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2020 року №43, з солдата ОСОБА_1 згідно розрахункової платіжної відомості № 88 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (форма 35) було утримано частково кошти в сумі 4028,79 грн., в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу. При цьому, ОСОБА_1 вартість виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 932,91 грн., не відшкодував, що підтверджується довідкою № 1564. За таких обставин, оскільки відповідач після звільнення з військової служби у запас у зв`язку зі службовою невідповідністю не відшкодував у повному обсязі кошти за видані йому предмети речового майна, строк носіння яких не закінчився (з урахуванням зносу), у розмірі 932,91 грн, позивач просив стягнути з відповідача вказані кошти, а також сплачений при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою судді від 20.11.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Судом встановлено, що згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 227 від 07.11.2019 року стрільця-помічника гранатометника 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із ВЧ НОМЕР_2 м.Житомир, з 08 листопада 2019 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі речове.
Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування.
Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 43 від 28.02.2020 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , був звільнений з військової служби наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) № 23-РС від 28.02.2020 року у відповідності до п. 2 ч.5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" від 04.04.2006 року №3597-IV у запас за підпунктом "д" (через службову невідповідність) з 28 лютого 2020 року було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та з 02 березня 2020 року направлено для зарахування на військовий облік до Васильківського РТЦК та СП Дніпропетровської області.
Згідно з пп.«е» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.
Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Під час виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_1 було наказано утримати грошові кошти за речове майно у розмірі 4961,70 грн, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2020 року № 43, але відповідно до книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (форма 35) було утримано частково кошти в сумі 4028,79 грн., в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, тому згідно довідки № 1564, вбачається, що у військовій частині НОМЕР_1 за солдатом ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за недонос речового майна на суму в розмірі 932,91 грн.
Таким чином, з нарахованої ОСОБА_1 під час звільнення з військової служби заборгованості за недонос речового майна у загальному розмірі 4961,70 грн з відповідача було утримано 4028,79 грн, а отже заборгованість у розмірі 932,91 грн залишилася не відшкодованою.
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995 (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами (п. 1). Так, за шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати. Військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби у запас за пп. «д» п. 2 ч.5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" від 04.04.2006 року №3597-IV, а саме через службову невідповідність, позивач має право на утримання з відповідача вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судом було встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 після його виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 не було відшкодовано вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився (з урахуванням зносу), на суму 932,91 грн., суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача зазначені кошти на відшкодування завданої майнової шкоди у вказаному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивачем були понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
1. Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Гвардійське, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) майнову шкоду в розмірі 932 (дев`ятсот тридцять дві) грн. 91 коп.
3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Гвардійське, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк