26.01.2021
Справа № 642/354/21
Провадження №2-о/642/55/21
У Х В А Л А

іменем України

26 січня 2021 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кременчуцьке відділення управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Полтавській обл., про встановлення факту спільного проживання,

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт її проживання разом зі спадкодавцем її сином ОСОБА_2 більше п`яти років до відкриття спадщини, вказуючи, що вона разом з чоловіком (батьком померлого), та дружиною померлого ОСОБА_3 є спадкоємцями 1 черги за законом після померлого. Син проживав з батьками навіть після одруження, фінансово утримав її, як мати, та батька, тому для отримання пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, їй необхідно встановити даний факт.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту, заявник пов`язує із захистом своїх майнових прав та наміром отримувати пенсію, у зв`язку із втратою годувальника (сина). Однак, сама ж заявник зазначає, що померлий син перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , заява про встановлення факту не містить відомостей про неможливість звернення дружини до відповідних органів для отримання такої ж допомоги, у зв`язку із втратою годувальника. Крім того, встановлення факту спільного проживання заявника з сином може вплинути на права дружини померлого щодо спадкового майна.

Відтак, з поданої заяви вбачається спір про право.

Згідно положень частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи характер даних правовідносин, вимоги, що ставить заявник та їх мету, суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ЦПК України даний спір має вирішуватись у порядку позовного провадження, у зв`язку з чим відмовляє у відкритті провадження, оскільки із викладених у заяві обставин та наданих матеріалів вбачається спір про право.

Вважаю необхідним роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом в позовному провадженні на загальних підставах.

Відповідно до ст.7 ч.1 п.2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.293,315 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кременчуцьке відділення управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Полтавській обл., про встановлення факту спільного проживання.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом в позовному провадженні на загальних підставах.

Заяву з додатками до неї повернути заявнику.

Зобов`язати УДКСУ у Холодногірському районі м. Харкова, код 37999696, повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір згідно квитанції №0.0..1 від 22.01.2021 у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: