Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1128/21
Провадження № 2/553/752/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.11.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

за участю секретаря - Махаринської Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В :

Позивач 12 травня 2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_4 , а приватним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тому вона була змушена звернутися до суду.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради надіслав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов визнають.

Не з`явився Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович, не повідомивши суду про причини неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер мій дід позивача - ОСОБА_4 , про що 06 березня 2019 року складено відповідний актовий запис №355 Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, та видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 . (а.с.6_

У ОСОБА_4 є діти, це мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та дядько ОСОБА_3 , які залучені відповідачами у даній справі.

Після смерті діда позивач взагалі не розглядала можливим той факт, що вона може бути спадкоємицею, оскільки спадкоємцями першої черги згідно закону є дружина та діти померлого.

Окрім цього, в силу обставин які склалися в житті ОСОБА_1 , наявності двох неповнолітніх дітей, одна з яких ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно хворіє (Факти хвороби ОСОБА_5 та її перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні підтверджується випискою із медичної карти Вих.№ 827 від 07.05.2021 р.), та вважаючи належними спадкоємцями зокрема її матір та дядька, ОСОБА_1 взагалі не цікавилася тим, яке майно залишилося після діда.

Проте, як з`ясувалося в подальшому, а саме: в травні 2021 року, на травневі свята при спілкуванні з родичами, ОСОБА_1 стала відома вірогідність того, що дід за свого життя можливо складав на неї заповіт.

З метою з`ясування достовірності даної інформації ОСОБА_1 06 травня 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В з метою отримання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру щодо наявності заповіту складеного від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі змісту витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64601373, отриманого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Якименком О.В. від 06.05.2021 року за заявою ОСОБА_1 , було встановлено, що дійсно за свого життя її дід ОСОБА_4 склав заповіт на підставі якого заповів усе належне йому майно ОСОБА_1

07 червня 2021 року у приватного нотаріуса Кас`яненко Л.В., якою і був посвідчений заповіт, ОСОБА_1 отриманий його дублікат.

З його змісту вбачається, що дід ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті таке майно, як садовий будинок АДРЕСА_1 , дійсно заповів ОСОБА_1 .

Вказаним садовим будинком ОСОБА_1 не користувалася та не знала про його існування, оскільки мала не дуже тісні стосунки з дідом та бабусею. У зв`язку з цим для неї лише після смерті діда з`ясувалося, що відкрилася спадщина, до якої входить садовий будинок АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності згідно Державного акту від 17.11.1999 IV-ПЛ 032586, та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016.

Ще при зверненні до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В. ОСОБА_1 подала заяву з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено постановою від 06 травня 2021 року № 119/02-31 по причині пропущення встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Як з`ясувалося і вбачається з постанови приватного нотаріуса, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась, тобто його спадкоємці першої черги, відповідачі у справі, з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Відомості щодо прийняття спадщини відповідно до п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України у нотаріуса також були відсутні.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1)у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави;

2)ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Зокрема, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, як поважність причин пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, містяться у правових висновках викладених у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19, та враховані при вирішенні спірних правовідносин.

Поважна причина це обставина, яка діє на волю суб`єкта, з яким законодавець пов`язує звільнення цього суб`єкта від виконання покладених на нього обов`язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки.

Несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся було зумовлено об`єктивними, незалежними від моєї волі обставинами, які спричинили істотні перешкоди у реалізації мною права на спадкування та призвели до пропуску строку, визначеного ст. 1270 ЦК України.

Такого ж висновку дійшов і суд касаційної інстанції у справі № 526/223/17 (провадження № 61-29759св18).

При вирішенні спорів у подібних правовідносинах та формуванні правових висновків суди вказували на те, що відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Тобто, суд неодноразово вказав на обов`язок нотаріуса вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

В свою чергу, жодних повідомлень про необхідність явки до нотаріуса Кріпак І.В. не отримувала. Обставини, які б вказували на наявність публікацій оголошень у пресі чи інших публічних оголошень також відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1272 ЦК України та ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк на прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , достатній для подання заяви про прийняття спадщини за Заповітом, тривалістю 2 (два) календарних місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук