Справа № 368/1263/20
Рішення

Іменем України

"27" січня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Балацька В.В.

за участі:

Представник позивачів - адвокат Клапчук Ф.П.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на нежитлові приміщення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.11.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на нежитлові приміщення, в прохальній частині якої позивачі просять суд винести рішення, на підставі якої:

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 14,2 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 ;

- Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 6,3 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2 ;

- Визнати за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 5,2 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

- Визнати за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 14,4 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

- Визнати за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 14,2 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_5 ;

- Визнати за ОСОБА_6 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 14,3 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_6 ;

- Визнати за ОСОБА_7 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 14,1 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_7 ;

- Визнати за ОСОБА_10 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 6,1 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_8 ;

- Визнати за ОСОБА_9 право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А площею 14,3 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_9 .

Свої позовні вимоги позивачі в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовують наступними обставинами справи та нормами права:

Рішенням сесії Кагарлицької міської ради № 725-14-LХХІV-VІІ від 22.10.2020 р. Позивачам було надано в оренду земельні ділянки в АДРЕСА_10 для гаражного будівництва (існуючих гаражів) строком на 1 рік.

На підставі вказаного рішення між Позивачами та Кагарлицькою міською радою 29.10.2020 р. було укладено договори оренди земельних ділянок, відповідно до якого Позивачам було передано в оренду земельні ділянки.

Як визначено рішенням та договором оренди вказана земельна ділянка передана для розміщення гаражного будівництва (існуючих гаражів).

Відповідно до технічних паспортів, виготовлених ФОП ОСОБА_11 , - приміщення Позивачів складаються з гаража під літ. А.

Також, відповідно до технічних паспортів, вказані нежитлові приміщення (гаражі) побудовані в 1982 році.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відтак, як випливає із вищезазначеної статті, самочинним будівництвом може визнаватись лише об`єкт нерухомого майна. Тим не менш, слід зауважити, що право власності на деяке нерухоме майно (навіть якщо воно є таким за своїм правовим режимом) не може визнаватись в судовому порядку на підставі ст. 376 ЦПК України.

Роз`яснення кожної із ознак самочинного будівництва надане у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 р.

Зокрема, це стосується «допоміжних» (господарсько-побутових) приміщень.

Так, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 є приналежністю головної речі (будинку).

Проте, слід зазначити, що нежитлові приміщення Позивачів, які складаються з гаражів, що є власністю Позивачів, не належать до будь - якого житлового будинку, оскільки є окремо стоячими будівлями, а тому їх не можна вважати приналежною річчю.

У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником таких нежитлових приміщень, як самостійного права власності.

Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому зокрема роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до абз. 60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Об`єкти, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, - до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівні), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримувати правовстановлюючі документі на будинок, споруди, навіть якщо їх споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

При проведенні технічної інвентаризації нежитлових приміщень Позивачів самочинного будівництва не виявлено. Нежитлові приміщення побудовані до 5 серпня 1992 року, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна розділ 3 п. 3.2, не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію.

Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 року № 95, прийняття в експлуатацію об`єктів, зазначених в п.1.1 розділу І цього Порядку (зокрема індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року) здійснюється безоплатно територіальними органами Держархбудінспекції України за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Отже, будинки та господарські споруди, закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Згідно з п.3.1 цього Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних житлових будинків, садових будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно з розділом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них. побудовані до 05 серпня 1992 року.

Таким чином, нежитлові приміщення Позивачам, що складаються з гаражів, не належать до самочинного будівництва, а тому є всі підстави для визнання за Позивача права власності на вищезгадане нерухоме майно.

За викладених обставин, враховуючи, що спірні нежитлові приміщення побудовані до 5 серпня 1992 року, відповідають наявним будівельним нормам і не потребують введення в експлуатацію, позовні вимоги Позивача про визнання права власності на це майно підлягають задоволенню.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 328, 376, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивачі просять суд винести рішення, на підставі якого задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

24.11.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

10.12.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 27.01.2021 року.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 27.01.2021 року, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не з`явилися, проте, - з`явився їх представник, - адвокат Клапчук Ф.П.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 27.01.2021 року, представник позивачів, - адвокат Клапчук Ф.П. позов підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом викладено вище.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 27.01.2021 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява - клопотання відповідача, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, позов визнає.

Визнання позову відповідачем, - Кагарлицькою міською радою Обухівського району Київської області в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення у виді окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір стосується нерухомого майна, - приміщення гаражів, відповідно, всі об`єкту спору (нерухоме майно) знаходиться на території Кагарлицького району Київської області, а тому даний спір підсудний Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Позивачами по даній справі є фізичні особи:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25 лютого 2011 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець село Григорівка Обухівського району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 24 лютого 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України № НОМЕР_5 , виданий 28.10.2019 року органом 3231, РНОКПП НОМЕР_6 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 27 червня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданий 31 серпня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , виданий 8 квітня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний ноер НОМЕР_12 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець село Переселення Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий 29 лютого 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_14 ;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка село Воронівка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_15 , виданий 19 серпня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_16 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка м. Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_17 , виданий 11 травня 2000 року Личаківським РВ УМВС України у Львівській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_18 .

Відповідачем по даній справі є юридична особа, - Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1, Код .

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Рішенням сесії Кагарлицької міської ради № 725-14-LХХІV-VІІ від 22.10.2020 р. Позивачам було надано в оренду земельні ділянки в АДРЕСА_10 для гаражного будівництва (існуючих гаражів) строком на 1 рік.

На підставі вказаного рішення між Позивачами та Кагарлицькою міською радою 29.10.2020 р. було укладено договори оренди земельних ділянок, відповідно до якого Позивачам було передано в оренду земельні ділянки.

Як визначено рішенням та договором оренди вказана земельна ділянка передана для розміщення гаражного будівництва (існуючих гаражів).

Відповідно до технічних паспортів, виготовлених ФОП ОСОБА_11 , - приміщення Позивачів складаються з гаража під літ. А.

Також, відповідно до технічних паспортів, вказані нежитлові приміщення (гаражі) побудовані в 1982 році.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відтак, як випливає із вищезазначеної статті, самочинним будівництвом може визнаватись лише об`єкт нерухомого майна. Тим не менш, слід зауважити, що право власності на деяке нерухоме майно (навіть якщо воно є таким за своїм правовим режимом) не може визнаватись в судовому порядку на підставі ст. 376 ЦПК України.

Роз`яснення кожної із ознак самочинного будівництва надане у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 р.

Зокрема, це стосується «допоміжних» (господарсько-побутових) приміщень.

Так, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 є приналежністю головної речі (будинку).

Проте, слід зазначити, що нежитлові приміщення Позивачів, які складаються з гаражів, що є власністю Позивачів, не належать до будь - якого житлового будинку, оскільки є окремо стоячими будівлями, а тому їх не можна вважати приналежною річчю.

У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником таких нежитлових приміщень, як самостійного права власності.

Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому зокрема роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до абз. 60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Об`єкти, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, - до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівні), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримувати правовстановлюючі документі на будинок, споруди, навіть якщо їх споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

При проведенні технічної інвентаризації нежитлових приміщень Позивачів самочинного будівництва не виявлено. Нежитлові приміщення побудовані до 5 серпня 1992 року, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна розділ 3 п. 3.2, не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію.

Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 року № 95, прийняття в експлуатацію об`єктів, зазначених в п.1.1 розділу І цього Порядку (зокрема індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року) здійснюється безоплатно територіальними органами Держархбудінспекції України за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Отже, будинки та господарські споруди, закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Згідно з п.3.1 цього Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних житлових будинків, садових будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно з розділом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них. побудовані до 05 серпня 1992 року.

Таким чином, нежитлові приміщення Позивачам, що складаються з гаражів, не належать до самочинного будівництва, а тому є всі підстави для визнання за Позивачами права власності на вищезгадане нерухоме майно.

За викладених обставин, враховуючи, що спірні нежитлові приміщення побудовані до 5 серпня 1992 року, відповідають наявним будівельним нормам і не потребують введення в експлуатацію, позовні вимоги Позивача про визнання права власності на це майно підлягають задоволенню.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовували позовну заяву позивачі, - мали місце;

- із встановлених обставин випливають відносини права власності;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - Інструкція «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», Постанова КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 р., ст. 328, ст. 392, ч. 1 ст. 376 ЦК України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачами, так як вони ні в прохальній частині позовної заяви не просять стягувати такі витрати з відповідача, більше того, - в судовому засіданні представник позивачів просив не стягувати судові витрати з відповідача, а тому суд не може вийти за межі позовних вимог та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивачів;

Враховуючи вищевикладене, керуючись Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 р., ст. 328, ст. 392, ч. 1 ст. 376 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на нежитлові приміщення, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25 лютого 2011 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 14,2 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2512), що розташоване за адресою: АДРЕСА_11 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем село Григорівка Обухівського району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 24 лютого 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 6,3 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2518), що розташоване за адресою: АДРЕСА_12 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України № НОМЕР_5 , виданий 28.10.2019 року органом 3231, РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 5,2 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2517), що розташоване за адресою: АДРЕСА_13 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою місто Кагарлик Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 27 червня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 14,4 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2513), що розташоване за адресою: АДРЕСА_14 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем місто Кагарлик Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданий 31 серпня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 14,2 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2511), що розташоване за адресою: АДРЕСА_15 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , виданий 8 квітня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_12 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 14,3 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2510), що розташоване за адресою: АДРЕСА_16 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженцем село Переселення Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий 29 лютого 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_14 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 14,1 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2514), що розташоване за адресою: АДРЕСА_17 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженкою село Воронівка Кагарлицького району Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_15 , виданий 19 серпня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_16 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 6,1 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2516), що розташоване за адресою: АДРЕСА_18 .

Визнати за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженкою м. Кагарлик Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_17 , виданий 11 травня 2000 року Личаківським РВ УМВС України у Львівській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_18 , право власності на нежитлове приміщення, що складається з гаража під літ. А, площею 14,3 кв.м., (технічний паспорт на гараж, виготовлений 28 вересня 2020 року суб`єктом гоподарювання ФОП ОСОБА_11 , іневентаризаційна справа № 2515), що розташоване за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 5/6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.