Справа № 697/2192/21
Провадження № 2/697/697/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря с/з Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 14.02.2009. На підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2011 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками, а тому утримання доньки позивач здійснює сама. Відповідач має можливість, як за станом свого здоров`я так і матеріальним станом сплачувати аліменти на утримання доньки, інших утриманців він не має. З огляду на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати по справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Хорошун О.В.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хорошун О.В. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. Щодо стягнення витрат на правову допомогу просив суд зменшити їх розмір, оскільки вважає їх неспівмірними з заявленими вимогами.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.07.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с.7).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.8), виданої управлінням Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Канівської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.6), виданої управлінням Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Канівської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2011 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 уклала шлюб 24.11.2017 з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, що передбачений законодавством, та надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких грунтується така вимога, враховуючи ті обставини, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2021 і до повноліття дитини.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав, а тому з останнього на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, що складає 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) гривень.

Що стосується витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

В позовній заяві позивачем зазначено, що нею понесені витрати на правову допомогу попередньо орієнтовна вартість яких складає 3000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує про розмір витрат на правову допомогу саме в позовній заяві, однак доказів на підтвердження понесених нею судових витрат не надано.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи актів приймання-передачі наданих послуг, квитанцій до прибуткових касових ордерів або інших документів, підтверджуючих сплату готівки, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 206, 259, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.10.2021 і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави /отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106/ судовий збір в сумі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Іншу частину судового збору в сумі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. компенсувати за рахунок держави.

В задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда