Ухвала

06 серпня 2021 року

м. Київ

справа №296/3306/19

провадження №61-7154ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду соціального страхування України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 невиплачену при звільненні компенсацію за невикористану відпустку, за період

15 травня 2013 року по 14 травня 2014 року у сумі 4 342,65 грн,

за період з 15 травня 2014 року по 31 грудня 2014 року у сумі 5 322,15 грн та 4 888,44 грн невиплаченої при звільненні допомоги, у зв`язку

із тимчасовою непрацездатністю, за період з 29 січня 2015 року

по 06 лютого 2015 року. Стягнуто із Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 307 156,85 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 29 вересня 2020 року в частині стягнення з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 4 888,44 грн невиплаченої при звільненні допомоги, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, за період з 29 січня 2015 року по 06 лютого 2015 року скасовано та прийнято в цій частині постанову про відмову у задоволенні даних позовних вимог. Змінено рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 29 вересня 2020 року в частині вимог про стягнення з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку, шляхом зменшення суми з 307 156,85 грн до 20 000 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою напостанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2021 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2021 року поновлено

ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення, вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, саме: надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2021 року відмовлено

ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та зменшення розміру сплати судового збору за подання касаційної скарги, продовжено строк для усунення недоліків.

Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу №296/3306/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко