ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/139/21 Номер провадження 22-ц/814/1838/21Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

Розглянула в судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області в складі судді Должко С.Р. від 01 червня 2021 року, дата виготовлення повного тексту рішення 10 червня 2021 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Позов обґрунтований тим, що сторони по справі мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого згідно рішення Зіньківського районного суду від 23.11.2020 визнано відповідача.

ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання дитини, проте цих коштів недостатньо для повноцінного забезпечення рівня їх життя, вона не має змоги мати самостійний заробіток, оскільки перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дитиною, тому просила стягнути аліменти на свою користь на підставі ч.2 ст. 84 СК України.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2021 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 29.01.2021 року і до досягнення сином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. на користь держави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з чоловіка на користь матері у відповідності до норм ч. 2 ст. 84 СК України, врахувавши при цьому, що останній працює водієм, має достатній регулярний дохід, а відтак в змозі надавати утримання позивачу як матері своєї малолітньої дитини.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку зібраним по справі доказам, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зокрема вказує, що позивач не довела належними доказами наявність в неї потреби в отриманні від нього матеріального утримання, оскільки мотивувала потребу в отриманні аліментів на своє утримання лише тим, що їй недостатньо коштів для забезпечення повноцінного життя та розвитку їх спільного сина.

Також зазначає, що суд не дослідив його майновий та сімейний, наявність в нього дружини, яка перебуває на його утриманні та малолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак поклав на нього обов`язок сплачувати аліменти не встановивши наявність в нього такої можливості.

В відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить скаргу залишити без задоволення, в зв`язку з її необґрунтованістю, а рішення суду без змін, як прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 23.11.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . визнаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої Лютенсько - Будищанською сільською радою № 339 від 20.07.2020 року та довідки з ОСББ «Дружба» від 20.06.2020 року, ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Вважаючи, що вона як мати, з якою проживає дитина віком до трьох років, має право на стягнення аліментів на своє утримання у відповідності до норм ч.2 ст. 84 СК України, ОСОБА_2 в січні 2021 року звернулась до суду в позовом.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд дійшов висновку про доведеність позивачем необхідності в отриманні аліментів на своє утримання як матері, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох річного віку.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду.

Так, частина 2 статті 84 СК України передбачає право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Структурно вказана стаття відноситься до глави 9 СК «Права та обов`язки подружжя по утриманню»

За змістом наведеної норми, суб`єктом відповідного обов`язку надавати утримання дружині, з якою проживає дитина віком до трьох років утримання, є лише чоловік, який перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі (або після його розірвання).

Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Одночасно, закон не виключає право на утримання жінки та чоловіка, в тому числі визначеного ст. 84 СК України, які не перебувають у шлюбі між собою, за умови, що вказані особи проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу при доведенні факту спільного проживання жінки та чоловіка в розумінні положень ст. 3 СК України - ведення ними спільного господарства, вияв сторонами подружніх стосунків перед третіми особами, наявність взаємної матеріальної підтримки, спільне виховання дітей тощо.

Між тим, з вказаним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 до суду не зверталась.

В своєму рішенні суд послався лише на те, що сторони з 2016 про 2019 роки зустрічались та планували створити сім`ю і народити дитину.

Як вбачається, з 29.01.2021 року відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку, позивачем до матеріалів справи приєднано лише свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вказано, що його батьками є - мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_8 .

Іншого свідоцтва про народження дитини, в тому числі виданого на підставі судового рішення, матеріали справи не місять.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє і рішення Зінківського районного суду від 23.11.2020 р., яким ОСОБА_1 визнаний батьком ОСОБА_4 , позаяк відсутня інформація про набрання таким рішенням законної сили, наявністю вказаного рішення позивач доводила батьківство відповідача стосовно дитини, по догляду за якою вона зараз знаходиться до досягнення трьох річного віку, у зв`язку з чим потребує утримання.

Крім зазначеного, позивачем не доводилось та відповідно не провірялось судом першої інстанції наявність у відповідача достатнього матеріального забезпечення, з яким пов`язано визначене ст. 84 СК України право на аліменти дружини-матері.

Зазначені обставин свідчать про неповноту з`ясованих судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність позивачем обставин, якими вона обґрунтовувала заявлені вимоги, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2021 року скасувати, ухваливши нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 серпня 2021року.

Судді : Обідіна О.І. Карпушин Г.Л. Хіль Л.М.