№ 207/2852/17
№ 6/207/280/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його пред`явлення до виконання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2021 року представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Стрижак Євгеній Юрійович звернувся до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, посилаючись на те, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» задоволено частково. Вирішено стягнути з приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 38554,60 грн. та суму 8631,59 грн., з яких 5991,27 грн. - сума пєні; 678.14 грн. - три відсотки річних; 1962,18 грн. - інфляційні втрати.

23.05.2018 року Баглійським районним судом м. Дпіпродзержинська видано виконавчий лист про стягнення з приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» () на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 38554, 60 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 640 гривень 00 копійок.

13.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві з заявою про примусове виконання рішення.

20.07.2018 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві за вкачаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 56755987.

У 2019 році виконавчий лист було повернуто стягувачу, відповідно до п.7 ч.І ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Після повернення виконавчого листа. ОСОБА_1 повторно звернулася до Шевченківського районного відділу державної виконавчої у місті Києві з заявою про примусове виконання рішення.

18.07.2019 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві за виконавчим листом від 23.05.2018 року №207/2852/17 відкрито виконавче провадження № 59560995.

У квітні 2021 року з метою отримання інформації про хід виконавчого провадження № 59560995 представник стягувача звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з адвокатським запитом.

20.05.2021 року, у відповідь на вказаний запит, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що 28.09.2020 державним виконавцем Відділу винесено постанову про повернення виконаного документа стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними, нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, грошові кошти на рахунках боржника відсутні, автотранспортні засоби, що оголошені у розшук протягом року з дня оголошення в розшук органами поліції не розшукано. Оригінал виконавчого листа разом із постановою направлено за адресою: АДРЕСА_1 (адреса реєстрації стягувача).

Проте, виконавчий лист стягувачем не отримано. На даний час виконавчий лист втрачено.

Таким чином, виконавчий лист фактично не було отримано, а строк його пред`явлення для повторного виконання пропущено.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи повідомлялись судовими повістками.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2018 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 207/2852/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» задоволено частково. Вирішено стягнути з приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 38554.60 грн. та суму 8631.59 грн., з яких 5991.27 грн. - сума пєні; 678.14 грн. - три відсотки річних; 1962,18 грн. - інфляційні втрати. Виконавчі листи фактично втрачені при пересилці, а строк їх пред`явлення для повторного виконання пропущено.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положеннями ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Також чинне процесуальне законодавство не визначає вичерпного переліку причин, які є поважними, та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У Постанові Пленуму ВСУ від 11.07.2018 по справі № 369/164/14-ц, провадження № 61-20160 св 18 зазначено, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, і основоположних свобод ( надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»), Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»), Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно- правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, як уже зазначалось, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, то суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Тлумачення ч. І ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяний шкоди одній із сторін.

За таких обставин звернення ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його пред`явлення підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 353, 433 ЦПК України, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого документа та видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа по справі № 207/2852/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, виданого 23.05.2018 року на виконання рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Юрченко