Справа № 466/4827/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа № 466/4827/19,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Збоїще 408» про відшкодування шкоди,

за участі представника позивача адвоката Яцишина І.В.,

представника відповідача Палайди-Тис О.М.,

у с т а н о в и в:

12.06.2019 ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому заявою від 11.06.2021 уточнив та просив стягнути з Шевченківської районної адміністрації на користь ОСОБА_1 суму спричиненої шкоди у розмірі 46 076,45 грн., вартість проведення дослідження у розмірі 1500 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 31.07.2018 за адресою: м.Львів, вул.Липинського, 58 на автомобіль «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 впало дерево.

Згідно експертного висновку щодо визначення матеріальної шкоди завданої, то така складає 46076,45грн.

В добровільному порядку завдана шкода не відшкодована, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

19.09.2019 представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайда-Тис О.М. подала відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що ДТП відбулося в несприятливих погодних умовах, про які було повідомлено через засоби масової інформації. Також вказує на те, що автомобіль марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП був припаркований на газоні. Оскільки жодних дій позивачем для того, щоб уникнути аварійної ситуації, здійснено не було, натомість ним порушено ряд норм законодавства у сфері дотримання правил благоустрою та безпечного паркування. Просить відмовити в позові.

Ухвалою від 13.06.2019 відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 30.09.2019 витребувано з Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області матеріали перевірки повідомлення оператора 102 та письмового звернення гр. ОСОБА_1 від 31 липня 2018 року, на підставі яких було прийнято висновок від 06 серпня 2018 року.

Згідно розпорядження від 04.03.2021 № 211 та протоколуповторного автоматизованого розподілу судової справиміж суддями від 04.03.2021 цивільна справа передана на розгляд судді Невойту П.С.

Ухвалою від 14 червня 2021 року позовну заяву в частині: стягнути шкоду в розмірі 46 076,45 грн., вартість проведення дослідження у розмірі 1500 грн. та судові витрати з департаменту містобудування Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Представник позивача адвокат Яцишин І.В., який діє на підставі ордеру серії ЛВ№129883 від 17.12.2018 /арк.спр.3/ будучи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, в подальшому подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайда-Тис О.М. будучи в суді заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. В судове засідання призначене 30.07.2021 не прибула. Подала клопотання про відкладення розгляду справи, т.я. перебуває у відпустці. Вирішуючи питання про продоження розгляду справи, суд врахував, що представник відповідача подала відзив на позовну заяву, виступила в судовому засіданні з вступним словом, приймала участь в дослідженні доказів. У клопотанні не зазначила інших підстав для відкладення розгляду справи, як то відпустка, а тому суд вважає, що слід продовжувати розгляд без участі представника відповідача.

Представник третьої особи ЛКП «Збоїще 408» в судове засідання повторно не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, письмових пояснень на позовну заяву подано не було.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

31.07.2018 за адресою: м.Львів, вул.Липинського, 58 на автомобіль «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 впало дерево.

Факт падіння дерева зафіксовано 102 телеграма № 19106 від 31.07.2018 о 15:51:23, що стверджується оглянутими в судовому засіданні витребовуваними з Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області матеріалами перевірки повідомлення оператора 102 та письмового звернення гр. ОСОБА_1 від 31 липня 2018 року.

Згідно листа Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 30.07.2018 №58-21/4698 «В найближчу годину 30 липня із збереження на добу 31 липня грози, місцями сильні зливи, шквали 15-20м/с, град. Вночі та вранці 31 липня подекуди туман видимістю 200-500м.». Рекомендовано «…вжити організаційних та практичних заходів щодо запобігання надзвичайних ситуацій внаслідок складних погодних умов» /арк.спр.34/.

Згідно листа в.о. голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради С.Костяка від 22.08.2018 №36-3662 районною адміністрацією регулярно забезпечуються проведення обстежень зелених насаджень району на предмет їх аварійності, в тому числі реагування на звернення фізичних та юридичних осіб. Попередніх звернень щодо аварійності дерев за адресою АДРЕСА_1 не надходило /арк.спр.37/.

Згідно висновку №146 експертного авто товарознавчого дослідження від 26.10.2018 вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 після пошкодження у ДТП 31.07.2018 з урахуванням пошкоджень становить 46076,45грн. без ПДВ. /арк.спр.7-12/.

Вартість експертного дослідження №146 від 26.10.2018 становить 1500грн., яка оплачена позивачем згідно квитанції від 22.10.2018 /арк.спр.15/.

Щодо норм, які підлягають застосуванню.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру.

Відповідно до ч.1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, відповідно до статей 1,13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту.

Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону).

Пунктом 9 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Частиною третьою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.2.1,5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 10.04.2006 року №105 (далі - Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

Відповідно до пункту 3.2 Правил, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно- захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до п.5.8 Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

Відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік -навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, прибудинкова територія -територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Розділом 5 вказаного Положення «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» визначено повноваження районних адміністрацій у галузі житлово-комунального господарства. До яких належать: забезпечення благоустрою району та залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення (п 5.2.1.); здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (п.5.2.3).

Також, відповідно до Порядку контролю за охороною зелених насаджень у м.Львові, затвердженого рішенням виконкому від 14.03.2014 року № 195 (далі - Порядок), контроль за дотриманням Правил у місті здійснюють районні адміністрації: за станом експлуатації і утриманням вуличних насаджень та на території мікрорайонів, кварталів і на прибудинкових територіях (п.2.1.1.2.)

Балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа за підписом заступника голови з питань житлово-комунального господарства ШРА ЛМР С.Костяка на балансі районної адміністрації перебувають саджанці молодих дерев, які закуплені і висаджені за бюджетні кошти за період з 2015 року.

Статтею 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.373 ЦК України, право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно з п.п.7 п. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення; охорона зелених насаджень і водойм тощо.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що дерево, яке впало на належний позивачу на праві власності автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, і отже, його власником є територіальна громада міста.

При цьому, у матеріалах справи відсутні дані, що вказане дерево у відповідності до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.76, ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.5, 6 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 77-80 ЦПК України.

Відповідач хоч і надав докази несприятливої погоди в період нанесення шкоди (лист від 30.07.2018), але в подальшому не надав доказів звільнення від відповідальності, у т.ч. з посиланням на висновки торгово-промислової палати, державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору від 10.06.2019 року в сумі 768,40грн. /арк.спр.1/ та квитанцію про оплату правової допомоги за договором від 28.09.2018 у розмірі 3960грн /арк. спр. 14/, а тому такі витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд ,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 46 076,45 грн. на відшкодування шкоди, 1500 грн. вартість проведення експертного дослідження, 3960 грн. за надання правової допомоги, 768,40 грн. судового збору, а всього 52304,85 (п`ятдесят дві тисячі триста чотири гривні 85 коп.)

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Липинського, буд. 11,

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.08.2021 року.

Суддя П. С. Невойт