Справа №333/4206/19
Провадження № 2/333/2376/21
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовочому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» (, юридична адреса: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває цивільна справа №333/4206/19 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Із змісту заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вбачається, що відповідач 3 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, позивач при звернення до суду не зазначив про це у своїй позовній заяві, у зв`язку з чим, при ухвалення заочного рішення судом не було прийнято до уваги зазначену обставину.

В судовому засіданні відповідач просив суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених позивачем до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про закриття провадження по справі в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_3 , виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.08.2018 року серії НОМЕР_4 , актовий запис №12545.

Відповідно до ст. 26 ЦК України, усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки (ч. 1). Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом (ч. 2). Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом (ч. 3). Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства (ч. 4). Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Частиною 1 ст. 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 7 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених п. 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі - спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі - спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» 22.07.2019 року звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до померлої особи ОСОБА_3 (смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_4 ), правоздатність якого на час пред`явлення позову припинилась, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі №333/4206/21 в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 255, 258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №333/4206/21 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із смертю відповідача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.04.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С.Холод