Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/41/21
Єдиний унікальний №733/1052/20
Рішення

іменем України

22 січня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Кулак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

установив:

Позивач 12 жовтня 2020 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1999 року по 2013 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу з відповідачем у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомічно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09 вересня 2014 року і до досягнення ними повноліття. Проте, повнолітній син сторін ОСОБА_3 продовжує навчання у відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» на першому курсі за денною формою навчання, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, але може надавати сину, оскільки є особою працездатного віку, тому позивачем і подано позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення дитиною навчання.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 22 січня 2021 року.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. При цьому пояснила, що їх спільний повнолітній син продовжує навчання за денною формою, в зв`язку з чим ніде не працює та потребує матеріальної допомоги на проживання в гуртожитку, проїзд до місця навчання, оскільки воно розташовано в іншому населеному пункті, ніж місце проживання, харчування та лікування. Ці витрати несе позивач. Просила врахувати, що на даний час ніде не працює, має неповнолітню дитину від іншого шлюбу, доходом в родині є заробітна плата її нового чоловіка.

Відповідач в судовому засідання заявлені позовні вимоги визнав частково, в частині обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Щодо заявленого позивачем розміру аліментів заперечив, мотивуючи тим, що сума в розмірі 1500 грн. є завищеною. При цьому підтвердив, що офіційно працює в АТ «Чернігівобленерго», має середню заробітну плату в розмірі 13000 грн., на його утриманні перебуває неповнотній син сторін та непрацездатна мати, яка потребує постійного стороннього догляду. Просив врахувати, що на утримання повнолітного сина сплачував аліменти за рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року в розмірі 1100 грн. щомісячно до червня 2020 року. Після цього перераховував сину грошові кошти на його картковий рахунок, на підтвердження чого надав відповідні копії банківських квитанцій. Крім того, вказав, що син на канікулах та у вихідні досить часто проживає за адресою місця проживання батька.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зокрема, ст.182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 травня 2000 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

03 січня 2007 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 січня 2007 року (а.с.7).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2014 року у справі №733/1635/14-ц (№2/733/791/14), задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стугнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей-сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09 вересня 2014 року і до досягнення ними повноліття. Рішення набрало законної сили (а.с.9).

Крім того, згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року у справі №733/1246/18 (№2/733/502/18), позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв`язку з навчанням задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на період продовження навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 14 вересня 2018 року до закінчення сином ОСОБА_3 навчання - 30 червня 2020 року. Рішення набрало законної сили.

Згідно довідки відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» від 02 жовтня 2020 року за №02-13/140, вбачається, що ОСОБА_3 навчається на першому курсі Ніжинського агротехнічного інституту за денною формою навчання за спеціальність «агроінженерія», бакалавр, за держзамовленням. Термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року (а.с.3).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради від 12 жовтня 2020 року за №2663, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Крім того, судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 31 жовтня 2014 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_7 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_9 (а.с.8).

При цьому судом встановлено, що згідно довідки АТ «Чернігівобленерго» від 11 січня 2021 року за №02, ОСОБА_2 працює в АТ «Чернігівобенерго», та за період з липня 2020 року по грудень 2020 року йому нараховано заробітну плату в розмірі 97759 грн. 54 коп. (середня заробітна плата 16293 грн.26 коп.), з урахуванням сплачених аліментів в розмірі 13118 грн. 69 коп., його дохід становить 84640 грн. 85 коп. (середня заробітна плата 14 106 грн. 80 коп.).

Як вбачається з Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2014 року у справі №733/1635/14-ц (№2/733/791/14), ОСОБА_2 в ПАТ «Чернігівобленерго» Носівський РЕМ за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року отримав загальну суму доходу за винятком аліментів - 67254 грн. 86 коп.

Тобто, середній дохід становив 6114 грн. 07 коп.

Згідно довідки КНП «Носівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 12 січня 2021 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , потребує постійного прийому лікарських засобів та постійного стороннього нагляду.

Відповідно до копій дублікатів квитанцій за червень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року ОСОБА_2 перераховано на ім`я ОСОБА_3 кошти на загальну суму 6600 грн. Призначення платежів -на навчання.

Середній розмір платежів становить 942 грн. 85 коп.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 01 січня 2021 року - 2270 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільний син сторін ОСОБА_3 , досяг повноліття, не працює та не має самостійного доходу оскільки продовжує навчання за денною формою, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги; яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та отримує дохід, при цьому в період з 2018 року (дати рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 1100 грн.) його дохід збільшився майже в двічі, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, та враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно на час його навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

Визначений судовим рішенням розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітнього сина, який вочевидь потребує матеріальної допомоги, а після сплати аліментів, в тому числі й на утримання неповнолітнього сина, враховуючи середній розмір заробітної плати, в розпорядженні відповідача залишаються кошти достатні для забезпечення його нормальної життєдіяльності, в тому числі надання допомоги непрацездатній матері.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

За таких обставин, враховуючи, що період навчання ОСОБА_3 закінчується 30 червня 2023 року, а двадцять три роки йому виповниться - 17 квітня 2023 року, тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в частині стягнення аліментів до завершення навчання, підлягають задоволенню саме до досягнення двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1500 грн., до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , починаючи з 12 жовтня 2020 року.

В іншій частині позову-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.В.Фетісова