Справа № 317/98/21
Провадження № 2/317/384/2021
У Х В А Л А

19 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» про стягнення заборгованості за договором підряду,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Запорізький ДБК» про стягнення заборгованості за договором підряду.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до Запорізького районного суду Запорізької області, посилаючись на положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено альтернативну підсудність, зокрема, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Сторони трудового договору укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 24 КЗпП України.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з

переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 127/21595/16-ц (провадження № 61-10203св18).

Умовами договору підряду від 14.09.2019, укладеного між сторонами, визначено, що ОСОБА_1 на власний ризик виконує певну роботу за завданням, що вказує на те, що предметом цього договору є виконання його стороною певних робіт за завданням, а не процес праці.

Умовами договору визначено, що підрядник не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес виконання робіт, у тому числі використовує власні засоби та матеріали.

Жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання. Не містяться у них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.

Крім того, оплата праці за виконану роботу не мала систематичного характеру, як це передбачено трудовим договором, вартість робіт визначалась окремо в замовленнях і здійснювалась протягом 5 календарних днів з дня підписання Акту прийому виконаних робіт обома сторонами за умови відсутності зауважень.

За таких обставин доводи позивача щодо перебування з відповідачем у трудових відносинах не знайшли свого підтвердження, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існували підрядні відносини, що регулюються Главою 61 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при визначенні підсудності підлягає застосуванню положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «Запорізький ДБК» є: м. Запоріжжя, вул. Олександра Пивоварова, буд. 4, що відноситься до Вознесенівського району м. Запоріжжя, тобто дана справа не підсудна Запорізькому районному суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність передати вказану цивільну справу до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, для розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 19, 27, 28, 31, 187, 259-261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» (69035, м. Запоріжжя, вул. Олександра Пивоварова, буд. 4) про стягнення заборгованості за договором підряду, передати на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя (69005 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107б).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М.О. Ткаченко