печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судових засідань - Шимченко В.Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач в травні 2019р.звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди , посилаючись на те що Кандидатом у президенти України, підприємцем і лідером партії "5.10" ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі передачі " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на "ІНФОРМАЦІЯ_4" поширено відносно Позивача недостовірну інформацію, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію.Дана інформація, була розміщена на офіційному сайті «ІНФОРМАЦІЯ_4» за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Недостовірну інформацію, висловлену з образливими порівняннями, було поєднано із уривками відеозаписів за участю Позивача, в яких останній висловлювався щодо різних питань, що в свою чергу доводить, що зазначена недостовірна інформація у виступі ОСОБА_4 стосується особи ОСОБА_3 .При цьому, висловлювання Позивача в уривках відеозаписів, які задіяні Відповідачем для монтажу власного відеозвернення, були явно «вирвані з контексту» та використовувалися для обґрунтування безпідставних звинувачень. Просить визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 , інформацію, поширену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі передачі " ОСОБА_5 з ОСОБА_6 " на "ІНФОРМАЦІЯ_4", яка також розміщена на офіційному сайті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_3

«....А ОСОБА_11 - співучасник. ОСОБА_7 , яка торгувала пірамідками. Звісно, йому легше взяти людину, яка спокійно на біле скаже чорне і за допомогою методу ОСОБА_8 щодня буде впроваджуватися . Більше того, йому дозволили критикувати ОСОБА_9 на його каналі. Далі, він може критикувати на російських каналах, постійно його показують, раз 10уже, він там ОСОБА_10 критикує. Тобто що нам, українцям? Хочуть приспати пильність. А що він впроваджує ОСОБА_11 ? Він каже: « Націоналістичнірухи - це все КДБ, на Майдані - вони стріляли, там Бандера - поганий. Так, знаєте, потихеньку. І рейтинг зростає. На сьогоднішні в ОСОБА_11 шалений рейтинг, оскільки на чотирьох каналах він увімкнув цю компанію «ОСОБА_19». І він оце чаклує. Ведуча запитує: "А фінансує це все ОСОБА_9 ? " ОСОБА_4: "Звичайно! "

«....На каналі щодня, в прайм-тайм, сидить ОСОБА_11 . Потім він переїжджає на інший канал у прайм-тайм, потім він йде на ток-шоу і весь час говорить ці тези ОСОБА_13 . Люди просто цього не помічають...». Зобов`язати ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію поширену ним про ОСОБА_3 , у той же спосіб, в який вона була поширена, - шляхом виступу в прямому ефірі передачі " ОСОБА_14 " на "ІНФОРМАЦІЯ_4", повідомленням наступного змісту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , мною ОСОБА_4 , в ефірі передачі ".Рандеву з ОСОБА_6 " на "ІНФОРМАЦІЯ_4" поширено неправдиву інформацію про ОСОБА_3 , наступного змісту:

«....А ОСОБА_11 - співучасник. Людина, яка торгувала пірамідками. Звісно, йому легше взяти людину, яка спокійно на біле скаже чорне і за допомогою методу ОСОБА_8 щодня буде впроваджуватися . Більше того, йому дозволили критикувати ОСОБА_9 на його каналі. Далі, він може критикувати на російських каналах, постійно його показують, раз 10 уже, він там ОСОБА_10 критикує. Тобто що нам, українцям? Хочуть приспати пильність. А що він впроваджує ОСОБА_11 ? Він каже: « Націоналістичнірухи - це все КДБ, на Майдані - вони стріляли, там Бандера - поганий. Так, знаєте, потихеньку. І рейтинг зростає. На сьогоднішні в ОСОБА_11 шалений рейтинг, оскільки на чотирьох каналах він увімкнув цю компанію «ОСОБА_19». І він оце чаклує. Ведуча запитує: "А фінансує це все ОСОБА_9 ?" ОСОБА_4: "Звичайно!"

«....На каналі щодня, в прайм-тайм, сидить ОСОБА_11 . Потім він переїжджає на інший канал у прайм-тайм, потім він йде на ток-шоу і весь час говорить ці тези ОСОБА_13 . Люди просто цього не помічають...». Вказана інформація є недостовірною, порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 . Такі мої твердження були голослівними.

Зобов`язати підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ», здійснити онлайн трансляцію виступу ОСОБА_4 в прямому ефірі передачі " ОСОБА_5 з ОСОБА_6 " щодо спростування недостовірної інформації, шляхом проголошення тексту спростування затвердженого судом, а також розмістити інформацію про спростування на офіційному сайті:» ІНФОРМАЦІЯ_3 Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 1 000 000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав відзив, вказував на те що у дослідженому в судовому засіданні відеозаписі частини телевізійної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4» мова йде виключно про оціночні судження Відповідача, що підтверджується яскравим використанням вказаних вище мовностилістичних засобів. Більша частина відео, яке Позивач просить визнати таким, що порушує його честь, гідність, ділову репутацію та спростувати відповідну інформацію, не стосується Позивача Тому просить відмовити в позові.

Представник відповідача Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» в судове засідання повторно не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся. Відзив не надав.Судом визнано можливим розгляд в відсутність.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 4.06.2019р. відкрито провадження в порядку загального.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України, зокрема, честь, гідність

і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року у справі № 461/9631/15-ц (провадження № 61-14857св18) зазначено: «тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо її застосування».

Згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Пункт 2 статті 10 Конвенції дає можливість захищати репутацію інших осіб, тобто всіх людей, і цей захист поширюється і на політиків також, навіть коли вони не виступають як приватні особи; але в цьому разі вимоги такого захисту мають розглядатися у зв`язку з інтересами відкритого обговорення політичних питань. Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 42, 46, ЄСПЛ, від 08 липня 1986 року).

ЄСПЛ вказує, що «у своїй практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції. Однак навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (UKRAINIAN MEDIA GROUP v. UKRAINE, № 72713/01, § 41, 42, ЄСПЛ, 29 березня 2005 року).

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судженняне підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина перша та друга статті 30 Закону України «Про інформацію»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 200/20351/18 (провадження № 61-21258св19) вказано, що «вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи».

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Суд встановив, що Кандидатом у президенти України, підприємцем і лідером партії "5.10" ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі передачі " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на "ІНФОРМАЦІЯ_4" поширена інформація , яка оглянута в судовому засіданні.

Дана інформація, була розміщена на офіційному сайті «ІНФОРМАЦІЯ_4» за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ,позивач вважає такою що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, а саме«Вони проводять операцію ОСОБА_19 на двох каналах - «112» та «NewsОпе», а також туди ще підключається канал «Наш», сидить така лиса людина, я не буду називати її прізвище, і вона просуває в істеблішмент людей ОСОБА_9 . Цей на С. кандидат у президенти, який був керівником СБУ при ОСОБА_20. А тоді ОСОБА_9 був головою Адміністрації. Це все група ОСОБА_9 . І наразі вони через цього дуремара просуваються, оскільки реєструватимуть уже нову партію, щоб іти на вибори. Тобто, двома - трьома колонами йтимуть на вибори».На уточнення ведучої, йдеться про ОСОБА_16, ОСОБА_4 відповідає «Так, про ОСОБА_16 ».

«І додав «Це кадр ОСОБА_9 завжди був. Завжди ОСОБА_9 проштовхував його на зовнішню розвідку, потім на СБУ. Це все знають. Прочитайте склад «Сила і честь», там всі вони... А ОСОБА_11 - співучасник. ОСОБА_7 яка торгувала пірамідками. Звісно, йому легше взяти людину, яка спокійно на біле - скаже чорне і за допомогою методу Кашпіровського щодня буде просуватися. Більше того, йому дозволили критикувати ОСОБА_9 на його каналі. Далі він може критикувати на російських каналах, постійно його показують, раз 10 уже, він там ОСОБА_10 критикує. Тобто, що нам українцям ? Хочуть приспати пильність». «А що просуває ОСОБА_11? Він каже - «Націоналістичні рухи - це все КДБ, на майдані - вони стріляли, Бандера - поганий. Так, знаєте, потихеньку. І рейтинг зростає. На сьогодні в ОСОБА_11 шалений рейтинг, оскільки на чотирьох каналах він увімкнув цю компанію «ОСОБА_19».Після запитання ОСОБА_17 чи фінансує це ОСОБА_18 , ОСОБА_4 відповів «Звичайно».

«На каналі щодня, в прайм - таймі сидить ОСОБА_11 . Потім він переїжджає на інший канал у прайм - таймі, потім він іде на ток - шоу і весь час говорить ці тези ОСОБА_13 . Люди просто цього не помічають».

В судовому засіданні представник уточнив яку інформацію просить вознати недостовірною , а саме «....А ОСОБА_11 - співучасник. ОСОБА_7 , яка торгувала пірамідками. Звісно, йому легше взяти людину, яка спокійно на біле скаже чорне і за допомогою методу ОСОБА_8 щодня буде впроваджуватися . Більше того, йому дозволили критикувати ОСОБА_9 на його каналі. Далі, він може критикувати на російських каналах, постійно його показують, раз 10уже, він там ОСОБА_10 критикує. Тобто що нам, українцям? Хочуть приспати пильність. А що він впроваджує ОСОБА_11 ? Він каже: « Націоналістичнірухи - це все КДБ, на Майдані - вони стріляли, там Бандера - поганий. Так, знаєте, потихеньку. І рейтинг зростає. На сьогоднішні в ОСОБА_11 шалений рейтинг, оскільки на чотирьох каналах він увімкнув цю компанію «ОСОБА_19». І він оце чаклує. Ведуча запитує: "А фінансує це все ОСОБА_9 ? " ОСОБА_4: "Звичайно! "

«....На каналі щодня, в прайм-тайм, сидить ОСОБА_11 . Потім він переїжджає на інший канал у прайм-тайм, потім він йде на ток-шоу і весь час говорить ці тези ОСОБА_18. Люди просто цього не помічають...».

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно зі статтею 275 ЦК України кожній фізичній особі надано право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Згідно статті 200 ЦК України та статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, у якій стверджується про порушення особою норм чинного законодавства, учинення будь-яких інших протиправних дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до ділової репутації.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, с висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Частиною другою статті 47-1 Закону України «Про інформацію» передбачено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної особистості, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Суд ураховує положення частини першої статті 34 Конституції України та частини першої статті 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими закріплено право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс , Гудвіна , Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована пункту 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Свобода преси надає громадськості один з найкращих засобів отримання інформації та формування ідей та ставлення до політичних лідерів.

Більше того, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статі 19 (Lingens v. Austria, рішення від 08 липня 1986).

Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і в цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalemv.Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).

Рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження».

Рішенням Європейського суду від 23 червня 2009 року у справі «Бодрожич та Вуїїн проти Сербії» вказано, що свобода вираження поглядів, яка захищена ч. 1 ст. 10 Конвенції утворює одну із фундаментальних цінностей у демократичному суспільстві. Причому, це стосується не лише тієї «інформації» чи «ідей», які «приємно» отримувати та які не є образливими, а також тих, які є шокуючими чи такими, що викликають занепокоєння.

Згідно з пунктами 19, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 297 ЦК України Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Таким чином, фрази та висловлювання на які посилається Позивач носять оціночний характер, адже способи використання художнього образу - героя казки та слів в переносних значеннях за допомогою метафор (алегорій) та порівнянь, безумовно не є фактом.

При цьому, при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165(1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Слід зазначити, що у ст. З, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року па 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої критики та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є, значно ширша, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Як зазначає сам Позивач, він є активним громадським діячем та політичним експертом, користується довірою великої кількості громадян, тобто є публічною особою.

У зв`язку з вищевикладеним. Позивач повинен бути відкритий та повністю готовий для сурової критики та пильного нагляду громадськості, а межа допустимої критики та різноманітних оцінок його діяльності, у тому числі несхвальних, є значно ширшою.

При цьому, поширена інформація Відповідачем, яку Позивач вважає відносно себе недостовірною, носить виключно оціночний суб`єктивний критичний характер, а така критика дій та поведінки публічної особи зроблена в допустимих межах.

На підставі належним чином оцінених наданих сторонами доказів,суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки поширені відповідачем висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, що виключає можливість визнання їх недостовірними. При цьому чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Зазначене вказує на те, що зазначена інформація є оцінкою дій, висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями.

Позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню , оскільки не встановлено порушень прав , які б підлягали захисту.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.201, 277 ЦК України, , ст. ст. 2,5,10-13,19,76-82, 141,258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 10.08.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.