Справа № 289/1688/21
Номер провадження 2/289/719/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання - Науменко І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області та згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0339562 від 16.08.2007, виданого на ім`я ОСОБА_2 , перебуває в колективній власності АТЗТ «Агрофірма Вишевичі», як за спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної частки (паю), однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що матір після смерті ОСОБА_2 спадщину у вигляді вказаної земельної частки (паю) прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Ухвалою судді від 10.09.2021 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак його представник звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без участі позивача та його представника, позов підтримує.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи провести без його участі, позов просить задовольнити (а.с. 62).

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 12, 17).

Також судом встановлено, що спірна земельна частка (пай) належить ОСОБА_2 , тобто брату померлої ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану від 10 та 17 листопада 2015 року і свідоцтвом про народження ОСОБА_3, згідно яких померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були один для одного рідними братом та сестрою (а.с. 11, 14-16), листом Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №66/118-21 від 18.06.2021, згідно якого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією по АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» с. Вишевичі є запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0339562 за №576 від 16.08.2007 на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 19), а також довідкою виконкому Вишевицької сільської ради №610 від 03.08.2021 відповідно до якої згідно списку жеребкування членів КСП АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну частку (пай) №381 (а.с. 23).

Згідно постанови державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В. №4243/02-31 від 22.08.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді спірної земельної частки (паю), у зв`язку із тим, що матір позивача після смерті ОСОБА_2 спадщину у вигляді вказаного земельної частки (паю) прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 85).

Як вбачається зі спадкової справи №174/2016 до майна померлої ОСОБА_3 , позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері (а.с. 69-86).

Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини.

За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну частку (пай), яка за життя належала померлій, є підставою для повного задоволення позову.

У відповідності ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, враховуючи, що відповідач перед початком розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 27).

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 56, 76, 81, 141, 142, 206, 211, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирській області (адреса: вул. Клєвцова, 2, с. Вишевичі, Радомишльського району, Житомирської області, ) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, та згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0339562 від 16.08.2007, виданого на ім`я ОСОБА_2 , перебуває в колективній власності АТЗТ «Агрофірма Вишевичі», як за спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову згідно квитанції №42855 від 07.09.2021, тобто у сумі 454 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Кириленко