Провадження № 2-др/679/14/2021
Справа № 679/135/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2021 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
судді Стасюка Р.М.,
секретар судових засідань Дмітрієва О.В.,
учасники справи:
позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Огойка Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішенні у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за наслідками розгляду якої 08 червня 2021 року ухвалено рішення, яким у позові Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
17 червня 2021 року представник відповідача подав до суду заяву про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, до заяви представник відповідача надав докази щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 15 лютого 2021 року, акт прийому - передачі послуг від 12 червня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 12 червня 2021 року.
17 червня 2021 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В обґрунтування якої зазначив, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 червня 2021 року у справі №679/135/21 у позові Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено, судовий збір покладено на позивача. Однак, судом не вирішено питання про судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом цієї справи. Зокрема, п. 2 прохальної частини відзиву на позовну заяву від 18 лютого 2021 року відповідач заявила перед судом вимогу про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на її користь судові витрати, понесені нею і вказала, що документальне підтвердження судових витрат відповідача буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підтвердження означеного, ним було подано разом з заявою про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 15 лютого 2021 року, акт прийому - передачі послуг від 12 червня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 12 червня 2021 року, які підтверджують понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
На підставі наведеного, посилаючись на приписи ст. ст. 43, 64, 270 ЦПК України, представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення в цивільній справі №679/135/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., понесені у зв`язку з розглядом справи.
Ухвлою судді Нетішинського міського суду від 29 червня 2019 року, у задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Огойка А.А. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №679/135/21 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -відмовлено.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року ухвала Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 червня 2021 року скасована та направлена справа для продовження розгляду до суду першої інстанції.
02 листопада 2021 року після автоматичного розподілу, в порядку визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, дану цивільну справу передано раніше визначеному складу суду, а саме на розгляд судді Стасюку Р.М.
Позивач, відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача в заяві про ухвалення додаткового рішення просив судове засідання для вирішення питання судові витрати за його заявою проводити без його участі та участі відповідача.
В зв`язку з тим, що учасники справи в судове засідання не з`явились фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження судових витрат та матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Судом встановлено, що 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 уклала з адвокатом Огойком А.А. договір про надання правової (правничої) допомоги (арк. спр. 215-217).
Предметом зазначеного вище договору, зокрема, є правова допомога по даній справі, а також здійснення представницьких повноважень клієнта.
В ньому ж зазначено, що адвокату буде сплачено гонорар згідно даного договору.
Відповідно до даних квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 12 червня 2021 року, які містять дані про отримання адвокатом Огойком А.А. від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 5000, 00 грн., відповідач виконав своє зобов`язання за договором та сплатив суму гонорару в розміру обумовленого в договорі про надання правової (правничої) допомоги від 15 лютого 2021 року.
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у договорі про надання правової (правничої) допомоги від 15 лютого 2021 року розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Надання адвокатом Огойком А.А. відповідачу адвокатських послуг підтверджується: договором про надання правової (правничої) допомоги від 15 лютого 2021 року (арк.спр.215-217), актом прийому - передачі послуг від 12 червня 2021 року (арк.спр.218), квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 12 червня 2021 року (арк.спр.219).
Згідно даних ату прийому - передачі послуг від 12 червня 2021 року адвокатом на користь клієнта здійснено послуги: збирання та правовий аналіз інформації, документів і матеріалів, що стосується справи - 1 година, складання відзиву на позовну заяву - 1 година 30 хвилин, складання заяви про відкладення розгляду справи - 10 хвилин, складання заяви про видачу справи для ознайомлення - 05 хвилин, ознайомлення в суді з матеріалами справи - 05 хвилин, складання заяви з ознайомленням з матеріалами справи. Ознайомлення в суді з матеріалами - 10 хвилин, складання заяви про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат - 20 хвилин.
У зазначеному договорі зазначається ціна договору (розмір гонорару згідно погодинної ставки), яка встановлена у фіксованій сумі 1500 грн. за годину.
В акті прийому - передачі послуг від 12 червня 2021 року зазначено назви послуг наданих адвокатом, вартість окремої послуги та загальна їх вартість в сумі 5000 грн.
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу на підставі поданих представником відповідача доказів, суд враховує те, що ці судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих відповідачем доказів, суд також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи).
Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою шляхом ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 263, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача - адвоката Огойка Андрія Анатолійовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі 679/135/21 за цивільним позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 19 листопада 2021 року.
Суддя Р.М.Стасюк