Справа № 464/3156/19 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/231/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м.Львів

Справа № 464/3156/19

Провадження № 22ц/811/231/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 27 листопада 2020 року у складі судді Тімченко О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Виконкому Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації,-

встановив:

В червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з цим позовом. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконкому Львівської міської ради № 791 від 4 жовтня 2013 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 »; визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 20 листопада 2013 року, видане реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, про право комунальної власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на приміщення № VІІ площею 6 кв.м на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01, номер запису про право власності 3466785; скасувати державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на зазначене приміщення. В обґрунтування позову посилається на те, що спірне допоміжне нежитлове приміщення належить співвласникам багатоквартирного житлового будинку на праві спільної сумісної власності. Зазначає, що всупереч вимогам закону право власності на таке нежитлове приміщення зареєстроване за відповідачем, що порушує її право як власника квартири багатоквартирного будинку. Просить позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2020 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржує позивач. Вважає рішення суду незаконними та необґрунтованими, такими що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 7 лютого 1997 року № Г-13194, та рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26 грудня 2019 року у цивільній справі № 464/6651/19, яким встановлено факт належності позивачу вказаного правовстановлюючого документа.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 791 від 4 жовтня 2013 року зареєстровано за територіальною громадою м.Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на окремий об`єкт - нежитлове приміщення першого поверху під індексом VІІ загальною площею 6 кв.м на АДРЕСА_1 згідно з технічним паспортом, складеним Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 1 липня 2013 року, інвентарний номер 1245.

Свідоцтво на право власності видане 20 листопада 2013 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, індексний номер 13137853.

Право власності підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 березня 2019 року за № 159540866, згідно з якою реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності - 3466785.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

При оформленні органом місцевого самоврядування права власності на об`єкт нерухомого майна- нежитлове приміщення допущені неточності та розбіжності в індексному його позначенні - VI, VII, ХІІ.

Із технічного паспорта на нежитлове приміщення площею 6 кв.м першого поверху у співставленні із поверховим планом будинку АДРЕСА_1 , наявного в інвентаризаційній справі, по суміжних приміщеннях (площах та позначеннях) вбачається, що право власності, що оспорюється, оформлено в І під`їзді будинку (інші аналогічні приміщенні площею по 6,0 кв.м по розташуванню до дотичних об`єктів не відповідають). За даними інвентаризаційної справи таке приміщення є сміттєзбірником.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем не обґрунтовано заявлені вимоги щодо розташування спірного нерухомого майна, з яким можна було б пов`язувати порушення її прав. Представник позивач ствердив, що позивач проживає у другому під`їзді будинку та в цьому ж під`їзді розташований спірний об`єкт спільному сумісної власності.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач, яка користується правовою допомогою адвоката, не виконала свого процесуального обов`язку та не обґрунтувала з наданням відповідних доказів, які б підтверджували заявлені вимоги щодо оспорення права комунальної власності саме на приміщення першого під`їзду будинку.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення її прав, що підлягає доказуванню у встановленому законом порядку.

Власникам квартир у багатоквартирному будинку на праві спільної сумісної власності належать допоміжні приміщення, однак із невизначенням підстави позову в частині конкретного приміщення, представником позивача вказано на приміщення другого під`їзду, (що зазначено у поясненні третьої особи). У справі щодо приміщення першого під`їзду не дає можливості дійти суду висновку щодо наявності підстав для визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення саме щодо нежитлового приміщення у першому під`їзді будинку.

Апеляційний суд вживав заходів для з`ясування питання яким чином порушені права позивача і чому такі підлягають судовому захисту, для чого визнав явку позивача в судове засідання обов`язковою. Однак позивач в судове засідання не з`явилася.

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові, виходячи із змісту позовних вимог та наданих доказів на їх підтвердження.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді