Єдиний унікальний номер: 223/640/21
Провадження номер: 2/223/343/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він працював на ДВАТ «Шахта «Південнодонбаська №1 ім.9-ї стрілецької дивізії», нині це ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на протязі 21 року 01 місяця, а як прохідник гірничих виробок -18 років 05 місяці 01 день в шкідливих та небезпечних умовах праці.

У 2020 році фізичний стан позивача значно погіршився, в зв`язку з чим він був змушений був пройти курс лікування на протязі декількох років у Вугледарській міській лікарні, але лікування бажаних наслідків не дало і тому в період з 03.02.2021 року по 16.02.2021 року пройшов курс лікування в державній установі «Інститут медицини праці ім. ЮЛ. Кундієва Академії медичних наук України», де йому було вперше встановлено професійне захворювання: хронічна поперекова-крижова радиколупатія L5,S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічними та стійким больовим синдромами. Відповідно до медичного висновку державної установи «Інститут медицини праці ім. ЮЛ. Кундієва Академії медичних наук України» (№5/127 від 10.02.2021 р.), його захворювання визнане професійним, і відповідно до висновку МСЕК від 28 квітня 2021 року (№ 092389) позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на 50% та встановлено третю групу інвалідності, безстроково. Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 04 березня 2021 року, роботодавець, тобто ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», не забезпечив належним чином досконалість технологічного процесу, не забезпечив механічними пристроями робітників при виконанні ними тяжких фізичних робіт в підземній виробці та ефективність роботи вентиляторів, не забезпечив засобами заходів рятувального характеру у зв`язку з чим позивач отримав професійне захворювання.

Внаслідок професійного захворювання завдано шкоду здоров`ю ОСОБА_1 , що спричинило моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями щодо пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Хвороба ОСОБА_1 спричиняє тяжкі фізичні і моральні страждання, порушує нормальні життєві зв`язки, його життєдіяльність обмежена. На теперішній час у ОСОБА_1 змінився звичайний спосіб життя, його постійно переслідує біль, він вимушений значний час витрачати на лікування в різних медичних установах, намагаючись відновити здоров`я, у зв`язку з захворюванням він змушений пристосовуватись до атмосферних перепадів, що скорочує діапазон його життєвих можливостей. Вказані обставини, обумовлюють необхідність пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому й свідчать про заподіяння моральної шкоди Тому, враховуючи вимоги розумності, справедливості, з огляду на важкі безстрокові наслідки захворювання, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв`язків, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 25000,00 гривень.

Внаслідок втрати професійної працездатності ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, зумовлену фізичним болем та душевними стражданнями, переживаннями, викликаними наслідками професійного захворювання. Через втрату професійної працездатності, він втратив здатність повністю реалізувати свої можливості, постійно змушений приймати лікарські препарати та відчувати наслідки професійного захворювання, стан його здоров`я став незадовільним, необхідне лікування. Крім того, в зв`язку з захворюванням змушений пристосовуватись до атмосферних перепадів, що скорочує діапазон його життєвих можливостей. Вказані обставини, обумовлюють необхідність пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому й свідчать про заподіяння йому моральної шкоди.

Враховуючи всі ці обставини, а також ступень втрати професійної працездатності, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 25000,00 гривень.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 26 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 25 жовтня 2021 року (а.с. 19).

Від відповідача на адресу суду 12 серпня 2021 року, в межах строків, визначених ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 26 липня 2021 року, надійшов відзив на позов, а тому, суд вважає необхідним та доцільним прийняти відзив Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до розгляду в межах цієї цивільної справи.

Згідно з відзивом на позов відповідач просить суд розглянути справу без участі його представника відповідно до норм чинного законодавства. Зауважив, що згідно з узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень (а.с. 23-24).

Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, від сторін не надходило.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 23 жовтня 1997 року по 01 квітня 2020 року працював на державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» та був звільнений 01 квітня 2020 року наказом №59-к від 01.04.2021 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23 жовтня 1997 року (а.с. 11).

Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 04 березня 2021 року, професійне захворювання ОСОБА_1 , а саме: хронічна поперекова-крижова радиколупатія L5,S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічними та стійким больовим синдромами, виникло внаслідок недосконалості технологічного процесу, систематичного виконання робіт з перевищенням допустимих факторів виробничого середовища та трудового процесу (а.с. 7-10).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 222642 від 28 квітня 2021 року позивачу було встановлено безстроково третю групу інвалідності, згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серія 12 ААА №092389 від 28 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено 50 % втрати професійної працездатності (хронічна попереково-крижова радикулопатія) (а.с. 5).

Відповідно до виписки № 1110 із медичної карти, виписки № 97 із медичної карти, виписки № 194 із медичної карти, виписки № 905 із медичної карти позивач проходив лікування професійного захворювання у різних медичних установах (а.с. 12-16).

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 Кодексу законів про працю України.

Також, встановлено, що відповідач не спростовує того, що позивач отримав втрату професійної працездатності під час роботи на державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1».

Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена фізичним болем, необхідністю постійного лікування, погіршенням життєвих умов, життєдіяльність позивача обмежена, у останнього змінився звичайний спосіб життя, позивач через захворювання змушений пристосовуватись до атмосферних перепадів, що скорочує діапазон його життєвих можливостей.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням.

Згідно зі ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди, а останній відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що дорівнює 908,00 грн.

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, ст.ст. 153, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 247, 258, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Волноваського району Донецької області, РНОКПП - НОМЕР_2 , одноразово, 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.