Єдиний унікальний номер справи 183/2564/21
Провадження № 2/183/2535/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат на дитину та розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , який у подальшому уточнила. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що 08 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили з серпня 2017 року, спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Після припинення сімейних відносин діти залишилася проживати з позивачем, та перебувають на її повному утриманні. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, ухваленого у справі № 183/3769/16, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з досягненням донькою повноліття, починаючи з 15 січня 2021 року, виплату аліментів на неї було припинено відповідачем. Наразі їх донька ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу у групі 6.05.232.010.20.1 факультету економіки і права Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця та потребує у зв`язку з продовженням навчання матеріальної допомоги батьків. 16 вересня 2020 року позивачем було сплачено у якості оплати за навчання у першому семестрі 1 курсу доньки грошові кошти у розмірі 5 980,00 грн. Відповідач, у свою чергу, добровільно не виконує свій обов`язок з утримання дитини на час її навчання. Додала, що відповідач працездатний, фізично здоровий, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини на час її навчання.

У зв`язку з такими обставинами, позивач вимушена звернутися до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16 січня 2021 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року включно, а за умови продовження навчання не більше ніж до досягнення донькою двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того стягнути разово з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання їх повнолітньої доньки у сумі 2 990,00 грн., які були сплачені нею у якості оплати за навчання доньки 16 вересня 2020 року, а також вирішити питання щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат.

Ухвалою судді від 23 квітня 2021 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням їй строку для усунення недоліків її позовної заяви, що було зроблено позивачем 28 травня 2021 року. Ухвалою судді від 08 червня 2021 року було прийнято позовну заяву позивача до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких обставин.

Судом установлено, що 08 червня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції було зроблено в Книзі реєстрації актів про одруження відповідний актовий запис за № 669 та видане свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 08 червня 2002 року (а.с. 24).

Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, засвідчені копії яких було надано позивачем до суду (а.с. 13,14).

За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо.

Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки від 03 березня 2021 року, виданої деканом Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця Бріль М., установлено, що ОСОБА_3 дійсно навчається на 1 курсі у групі 6.05.232.010.20.1 факультету економіки і права, денна форма здобуття вищої освіти, спеціальність 232 Соціальне забезпечення, освітньо-професійна програма «Управління соціальною сферою» Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця (ІV рівень акредитації), строк навчання в учбовому закладі до 30 червня 2024 року, зарахована до ВНЗ з 15 вересня 2020 року, наказ про зарахування на навчання за кошти фізичних осіб № 839/06-С від 07 вересня 2020 року (а.с. 21).

Також, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 267 від 11 червня 2019 року, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11 червня 2019 року є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Таким чином, судом установлено, що донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зареєстрованою за місцем реєстрації її матері, на даний час проходить навчання в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, знаходиться на утриманні матері, проти чого відповідач заперечень до суду не подав.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як передбачено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою та працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу його повнолітній дитині на час її навчання. Наявності інших обставин, що мають істотне значення, при визначенні можливості відповідача сплачувати аліментів на утримання його повнолітньої дитини на час її навчання, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Доказів вжиття заходів позивачем щодо одержання з відповідача аліментів на утримання дитини на час її навчання, починаючи з 16 січня 2021 року, позивачем суду не надано.

Таким чином, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка навчається, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, стягнення з нього за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітнього сина та інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, суд приходить до переконання, що в межах заявлених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 10 квітня 2021 року і до досягнення дитиною 23 років, за умови її навчання, у зв`язку з чим, позов ОСОБА_1 у цій частині позовних вимог підлягає частковому задоволенню.

З приводу позовних вимог позивача щодо разового стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат у сумі 2 990,00 грн., суд приходить до таких висновків.

Судом установлено, що на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, ухваленого у справі № 183/3769/16, був виданий виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 23).

Відповідно до Договору про надання освітніх послуг № 2020.05.232.010.6.01.010, укладеного між Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця та ОСОБА_3 , зокрема п. 5.4 визначено, що підставою допуску одержувача до отримання послуг за договором є надання замовником виконавцю оригіналу квитанції про оплату відповідно до термінів, встановлених п. 5.3. Договору. Згідно з п. 5.3. цього Договору порядок розрахунків за договором встановлюється щосеместрово, способом 100% попередньої оплати за наступними строками їх внесення замовником: пп. 5.3.1 оплата за перший семестр 2020/2021 навчального року здійснюється до 25 вересня поточного року і становить 5 980,00 грн. без ПДВ (а.с. 18,19).

Відповідно до умов вказаного Договору, позивачем було здійснено оплату за навчання її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 за перший семестр 1 курсу у навчальному закладі, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 16 вересня 2020 року, наданою суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 20).

Відповідно до ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частинах 1-3 ст. 181 СК передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій та (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст.185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка перебуває на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом.

Звертаючись із позовом до суду, позивач посилалася на те, що у зв`язку з навчанням дитини у вищому навчальному закладі нею сплачено кошти за І семестр навчання.

Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не належить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат із батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України.

Крім того, позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не наведено мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки саме на Факультеті економіки і права Харківського національного Економічного Університету імені Семена Кузнеця.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19.

Ураховуючи указані обставини, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат на дитину та розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 08 червня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 669, - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання їх повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення з 10 квітня 2021 року і до досягнення дитиною 23 років, за умови її навчання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на відшкодування сплаченого нею судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено і підписано 15 листопада 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна