Справа № 585/1349/21
Номер провадження 2/585/666/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

представника відповідача - Романенко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку в загальному порядку цивільну справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант»

до

відповідача - ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення грошових коштів,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 17 травня 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» (далі позивач) звернулося з позовом, уточнивши позовні вимоги, до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 квітня 2020 року трапилася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів ЗАЗ 110206, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно постанови Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/5411/20 від 11.06.2020 р. дорожньо - транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням Відповідачем Правил дорожнього руху. Окрім того, постановою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №592/5304/20 від 13.05.2020 р., встановлено, що Відповідач 19.04.2020 року керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стало встановлення судом вини Відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, як встановлено постановою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/5304/20 від 13.05.2020 р. Відповідач посвідчення водія не отримував і на момент ДТП відповідно його не мав взагалі. На момент настання ДТП цивільно - правова відповідальність власника автомобіля була застрахована в ТДВ СК «Альфа - Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого транспортного засобу «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до страхової компанії, з якою він уклав договір добровільного страхування наземного транспорту, а саме: НАСК «Оранта». Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту від 10.01.2020 р. виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 196287, 60 грн., та в свою чергу, звернулася до позивача в порядку суброгації. Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, з огляду на вищенаведене до ТДВ СК «Альфа - Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 129000,00 грн., які він просив стягнути з винної особи (відповідача) та стягнути з останнього 5000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної правової допомоги та 2270 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до суду.

3. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Свою позицію мотивував тим, що позивач не мав права виплачувати страхове відшкодування потерпілому, оскільки відповідно до п. 1.4 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при ДТП страхується цивільна відповідальність власника або інших осіб, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не мав посвідчення водія, а, отже, власник транспортних засобів не мав права передавати автомобіль у його користування. З таких обставин позивач не має права вимоги до відповідача у даній справі. Крім того, розмір страхового відшкодування не визначений звітом (актом) про оцінку майна у відповідності до Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність». Як вбачається з матеріалів справи, вартість деталей не визначена з урахуванням зносу, у зв`язку з чим позивач заявляє вимоги про стягнення повної вартості комплектуючих деталей. Вважає, що розмір стягнення грошових коштів (збитків) не є доведеним.

4. Позивач надав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що вина відповідача в настанні ДТП, що мало місце 19 квітня 2020 року доведена постановою Ковпаківського районного суду м. Суми. Вважає, що оскільки відповідач особисто керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, д.н.з. НОМЕР_1 , доказів викрадення цього авто немає, тобто власник автомобіля не заявляв про викрадення свого авто (відсутнє відповідне рішення суду), то відповідно власник погодився з правомірним використання його автомобіля. Крім того, відсутність у відповідача на час настання ДТП посвідчення водія не звільняє його від відповідальності, а страхову компанію, яка застрахувала його цивільно - правову відповідальність, від виплати страхового відшкодування в порядку суброгації, а навіть навпаки: у даній справі позивач сплачував страхове відшкодування на користь особи, яка вже відшкодувала потерпілій в ДТП особі шкоду, завдану відповідачем. Тобто, в даній справі мова йде про суброгацію. Відмова у виплаті страхового відшкодування через відсутність у водія забезпеченого транспортного засобу посвідчення водія суперечить меті інституту страхування, та, крім того, на такий випадок законодавець передбачив підпункт б) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Вважає, що твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є ніщо іншим, ніж неповним розумінням норм чинного законодавства, нерозуміння порядку відшкодування шкоди в порядку регресу та/або суброгації, а також намагання уникнути відповідальності та сплати завданої відповідачем шкоди в ДТП, що була спричинена діями відповідача у стані алкогольного сп`яніння, а також призвела, окрім завдання матеріальної шкоди, завдання шкоди здоров`ю водію іншого транспортного засобу. Крім того, просить взяти до уваги, що норми чинного законодавства не містять вимоги, за змістом якої розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, може бути підтверджений виключно звітом про оцінку, складеним згідно із Законом України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Перелік можливих доказів у даному випадку не є вичерпним, а визначальним є факт відповідності розрахунку суми матеріального збитку вимогам законодавства. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди в разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Просив врахувати висновки Верховного суду України, викладені у листі від 19.07.2011 р., згідно якого, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав.

6. Відповідач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, забезпечив участь свого представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року (а. с. 76) було постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що згідно постанови Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/5411/20 від 11.06.2020 р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (а. с. 51, 52-53).

10. Згідно постанови Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №592/5304/20 від 13.05.2020 р., ОСОБА_1 19.04.2020 р. керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, так як посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував (а. с. 47-50).

11. Даними постановами встановлено, що 19 квітня 2020 року о 21 год. 10 хв. на пр. Курський в м. Суми водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби не витримав безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а останній по інерції від удару допустив наїзд на пішохода. У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

12. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.12.2019 р. страхувальник ОСОБА_3 застрахував в ТДВ СК «Альфа - Гарант» цивільно - правову відповідальність на транспортний засіб ЗАЗ 110206, д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії з 16.12.2019 р. до 16.12.2020 р. (а. с. 13).

13. Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа - Гарант» є юридичною особою з видами діяльності - інші види страхування, крім страхування життя; перестрахування (а. с. 8-9).

14. Згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу № УБ - 1417211 від 10.01.2020 р. страхувальник ТОВ «СВумиславбуд» в особі директора ОСОБА_4 застрахував в ПАТ «НАСК «Оранта» цивільно - правову відповідальність на транспортний засіб «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , строк дії з 11.01.2020 р. до 10 січня 2021 р. (а. с. 18).

15. Згідно наказу директора ТОВ «Сумиславбуд» №1/02/19 від 01.02.2019 р. за працівниками підприємства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 закріплено автомобіль марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2018 (а. с. 32, 33).

16. 11.07.2008 року ОСОБА_2 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а. с. 34).

17. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , 09 січня 2019 року був зареєстрований транспортний засіб «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2018 (а. с. 34).

18. 23 квітня 2020 року власник транспортного засобу «Skoda Kodiaq», звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою, яка сталася 19 квітня 2020 року з вини ОСОБА_1 (а. с. 16-17).

19. Згідно протоколу (акт) огляду транспортного засобу від 22.04.2021 р., з додатками до нього, у присутності ОСОБА_4 , було проведено огляд транспортного засобу «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено пошкодження даного автомобіля (а. с. 19-20, 21, 22).

20. ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до ТДВ «СК «Альфа - Гарант» із заявою про сплату страхового відшкодування у порядку регресу, так як цивільно - правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ на момент скоєння вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «Альфа - Гарант», в розмірі 196287 грн. 52 коп. на рахунок ПАТ «НАСК «Оранта» (а. с. 14-15).

21. ТОВ «Автоцентр - С» 27 квітня 2020 року було виписано покупцю ТОВ «Сумиславбуд» рахунок на оплату деталей до автомобіля «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , на загальну суму 196887 грн. 90 коп., в тому числі ПДВ 32814, 65 грн. (а. с. 23-25).

22. Згідно розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» внаслідок страхового випадку - ДПТ, яка сталася 19 квітня 2020 р., вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) становить 91539, 08 грн.; розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) становить 91539,08 грн.; сума страхового відшкодування становить 91539, 08 грн. (а. с. 26).

23. Відповідно до страхового акту № СТО - 20-25473/1 сума страхового відшкодування становить 91539, 08 грн. (а. с. 27).

24. З платіжного доручення № 22262 від 08.05.2020 р. вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувала на рахунок ТОВ «Сумиславбуд» 91539, 08 грн. (а. с. 28).

25. Згідно розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» внаслідок страхового випадку - ДПТ, яка сталася 19 квітня 2020 р., вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) становить 196287,60 грн.; вартість деталей, що замінюються, без врахування зносу, - 196287,60 грн.; вартість деталей, що замінюються, з врахуванням зносу, - 196287, 60 грн.; розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) становить 196287,60 грн..; сума сплачених СВ за цих ДС та цим страх.вип. - 91539, 08 грн.; сума страхового відшкодування становить 104748, 52 грн. (а. с. 29).

26. Відповідно до страхового акту № СТО - У - 20-25473/2 сума страхового відшкодування становить 104748, 52 грн. (а. с. 30).

27. З платіжного доручення № 29613 від 24.06.2020 р. вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувала на рахунок ТОВ «Сумиславбуд» 104748, 52 грн. (а. с. 31).

28. Відповідно до ремонтної калькуляції № ЦВ/20/4709 від 21.07.2020 р. вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 124291, 53 грн. (а. с. 36-42).

29. Згідно розрахунку страхового відшкодування ТДВ СК «Альфа - Гарант» внаслідок страхового випадку - зіткнення автомобілів, який стався 19 квітня 2020 р., страхова сума за Договором від 15.12.2019 року становить 100 000, 00 грн.; ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становить 815 000 грн. 00 коп.; обґрунтована вимоги на виплату страхового відшкодування в розмірі 196 287, 00 грн.; безумовна франшиза - 1000, 00 грн.; сума страхового відшкодування - 99 000, 00 грн. (а. с. 43).

30. Відповідно до страхового акту № ЦВ/20/4709 від 22.10.2020 р. сума страхового відшкодування становить 99000 грн. 00 коп. (а. с. 44).

31. З платіжного доручення № 12417 від 22.10.2020 р. вбачається, що ТДВ СК «Альфа - Гарант» перерахувала на рахунок СК «Оранта» 99000 грн. 00 коп. (а. с. 45).

32. Згідно листа від 06.05.2021 р. ПАТ «НАСК «Оранта» зверталася до ТДВ СК «Альфа - Гарант» із заявою на виплату страхового відшкодування в розмірі 196287, 60 грн.; в якій зазначає, що відповідно до платіжного доручення від 22.10.2002 р. ТДВ СК «Альфа - Гарант» сплатила 99000, 00 грн., при цьому не надано жодного пояснення щодо підстав часткового відшкодування заявленої суми; на підставі викладеного щодо пред`явлення регресної вимоги до страхувальника ОСОБА_1 просять надати пояснення щодо підстав часткової сплати страхового відшкодування (а. с. 111).

33. Згідно розрахунку страхового відшкодування ТДВ СК «Альфа - Гарант» внаслідок страхового випадку - зіткнення автомобілів, який стався 19 квітня 2020 р., страхова сума за Договором від 15.12.2019 року становить 130000, 00 грн.; ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становить 815 000 грн. 00 коп.; обґрунтована вимоги на виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000, 00 грн.; безумовна франшиза - 1000, 00 грн.; сума страхового відшкодування - 30 000, 00 грн. (а. с.113).

34. Відповідно до страхового акту № ЦВ/20/4709/1 від 09.06.2021 р. сума страхового відшкодування становить 30 000 грн. 00 коп. (а. с. 114).

35. З платіжного доручення № 17619 від 09.06.2021 р. вбачається, що ТДВ СК «Альфа - Гарант» перерахувала на рахунок ПАТ «НАСК «Оранта» 30 000 грн. 00 коп. (а. с. 115).

V. Норми права

36. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

37. Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки. В п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

38. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За статтею 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 33.1 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Змістом п. 38.1 ст. 38 Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18); пункт 34).

VІ. Оцінка Суду.

39. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 квітня 2020 року о 21 год. 10 хв. на пр. Курський в м. Суми водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби не витримав безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а останній по інерції від удару допустив наїзд на пішохода. У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля відповідача була застрахована СК «Альфа - Гарант» на підставі полісу № АО/5898752 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів терміном дії до 15.12.2020 р., згідно якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., франшиза становить 1 000 грн.

На момент скоєння ДТП транспортний засіб потерпілого був застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором добровільного страхування транспортного засобу № УБ - 1417211 від 10.01.2020 р.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ПАТ «НАСК «Оранта», згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувало шкоду потерпілому і в порядку суброгації звернулося з вимогою до СК «Альфа - Гарант» як страховика забезпеченого транспортного засобу, які відшкодували страхове відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» у розмірі 129000 грн. 00 коп..

Оскільки, судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, то СК «Альфа - Гарант» набуло право звернутися до винної особи з вимогою про стягнення виплаченої нею шкоди в порядку регресу, що відповідає вимогам ст. 38 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У звязку з цим, суд дійшов висновку, що вимога позивача СК «Альфа - Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 129000 грн. 00 коп., є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На час розгляду справи страхове відшкодування відповідачем не сплачено, відтак позов підлягає задоволенню.

Доводи представника відповідача, в частині необґрунтованості виплаченого страхового відшкодування потерпілому, судом відхиляються з огляду на наступне. Страхові компанії потерпілого та відповідача при розрахунку вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , погодили застосування страхового акту № ЦВ/20/4709 від 22.10.2020 р. на суму страхового відшкодування - 99000 грн. 00 коп. та страхового акту № ЦВ/20/4709/1 від 09.06.2021 р. на суму страхового відшкодування - 30 000 грн. 00 коп.. Доказів на спростування сум страхового відшкодування, зазначених у цих актах відповідачем не надано, відтак визнані судом як належний та допустимий доказ.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

40. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». З відповідача, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача 2270 грн. судового збору.

41. Щодо витрат на правничу допомогу адвоката позивача, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що 14.05.2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант», в особі Генерального директора Соніної Т.В., та адвокатським бюро «Грідін і Партнери», в особі адвоката Грідіна В.В., було укладено Договір про надання правничої допомоги, згідно п.п. 1.3.2. п. 1.3 якого, професійна правнича допомога за даним Договором включає в себе підготовку процесуальних документів (позовних заяв, клопотань, заперечень тощо, представництво інтересів Клієнта у судових установах. Пунктом 1.1. Договору передбачено обов`язок Клієнта прийняти відповідну правничу допомогу та оплатити її (а. с. 54-55).

На виконання умов Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, 30 квітня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь АБ «Грідін і Партнери» було сплачено грошові кошти в сумі 5000,00 грн., що підтверджується Завданням-дорученням №122 до Договору, платіжним дорученням №ІD - 160333 від 30.04.2021 року, Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 14.05.2021 року та детальним розрахунком і описом виконаних робіт (а.с.56, 57, 58, 59, 60-61).

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги відповідачу, розрахунок розміру витрат на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг та квитанція не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. З іншої сторони, цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

А тому, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та вартості послуг адвоката, а також з урахуванням поданого позивачем розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що співмірним розміром витрат, які підлягають відшкодуванню на користь позивача, будуть витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» грошові кошти в розмірі 129000, 00 (сто двадцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» 3000, 00 (три тисячі) грн. судових витрат за надання правничої допомоги.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 2270, 00 грн. судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, індекс 01133, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 12 серпня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах