Справа № 685/916/21
Провадження № 2/685/243/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи його тим, що 12.12.2018 року їй зателефонувала невідома особа, яка назвалась менеджером ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та запропонувала отримати кредит у сумі 10000 грн строком на один рік. Оскільки вона перебувала у скрутному фінансовому становищі, то погодилася та повідомила менеджеру реквізити своєї банківської картки, після чого на її рахунок була зарахована сума кредиту, при цьому ніяких документів вона не підписувала. Кредит вона погашала своєчасно та після спливу одного року вважала, що повернула кредит повністю та сплатила проценти у повному обсязі. Однак, 17.05.2021 року вона отримала постанову приватного виконавця Терлеєва І.М. від 14.05.2021 про виконавче проваження, з тексту якої дізналася, що 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. виданий виконавчий напис №18712 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором L9861937 від 12.12.2018 укладеного між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у сумі 23440,99 грн. Зазначила, що відповідно до інформації розміщеної на сайті Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 №1 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 №8679 на ім`я Горая Олега Станіславовича . Крім того, у Єдиному реєстрі нотаріусів відсутня інформація відносно Горая О.С . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Зазначає, що Перелік передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а кредитний договір L9861937 від 12.12.2018 був укладений нею з ТОВ «ФК «Дінеро» усно, він нотаріально не посвідчений, що не дає нотаріусу право вчиняти нотаріальний напис.На підставі викладеного просить визнати виконавчий напис від 26 січня 2021 року №13647 виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №7427446 від 01.08.2018 у сумі 16512,96 грн таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає виконанню. Зазначив, що ТОВ Фінансова компанія «Профіт Капітал» є зареєстрованою юридичною особою та має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Вважає правомірним вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією, що полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування майна, а підтверджує факт, що таке право виникло у стягувача раніше. Виконавчий напис №18712 від 03.02.2021 підтверджує право ТОВ ФК «Профіт Капітал» як стягувача на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором L9861937 від 12.12.2018 на загальну суму 23440,99 грн. Це право підтверджується договором факторингу №02112018-Д від 02.11.2018, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Профіт Капітал» набуло права вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором L9861937 від 12.12.2018 на загальну суму 23440,99 грн. Станом на 22.07.2021 року договір факторингу №02112018-Д від 02.11.2018 укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ ФК «Профіт Капітал» не визнаний недійсним у судовому порядку, а тому він є правомірним і таким, що встановлює для ТОВ ФК «Профіт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором L9861937 від 12.12.2018 на загальну суму 23440,99 грн. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ ФК «Профіт Капітал». Вважає, що оскільки позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання її прав внаслідок виконання виконавчого напису, а також не спростовано факту існування заборгованості за кредитним договором L9861937 від 12.12.2018 на загальну суму 23440,99 грн, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, зазначив, що оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн, а саме не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також позивачем не обґрунтовано реальність таких витрат та співмірність виконаної адвокатом роботи, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного просить у позові відмовити у повному обсязі, розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «ФК «Дінеро» було укладено кредитний договір L9861937 від 12.12.2018 року, відповідно до умов якого позивачу надано у позику грошові кошти в сумі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, що підтверджується позивачем. 02.11.2018 за договором факторингу №02112018-Д право вимоги за договором позики перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». 14 травня 2021 року приватним виконавцем Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження №65435813 з примусового виконання виконавчого напису від 03.02.2021 №18712 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором L9861937 від 12.12.2018 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Дінеро», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» (договір відступлення права вимоги за кредитними договорами 02112018-Д від 02.11.2018) у сумі 23440,99 грн, що підтверджується постановою про виконавче провадження від 14.05.2021 року, договором відступлення прав вимоги №01222018-Д від 02.11.2018. Відповідно до інформації розміщеної на сайті Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 №1 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 №8679 на ім`я Горая Олега Станіславовича .

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Українивід 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік).

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків п погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, станом на 03.02.2021 року - день видачі виконавчого напису нотаріусом - виконавчий напис вчиняється на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Оскільки суду не надано доказів того, що кредитний договір L9861937 від 12.12.2018, на підставі якого був вчинений виконавчий напис, посвідчений нотаріально, то суд прийшов до висновку, що у нотаріуса станом на 03.02.2021 було відсутнє право вчиняти виконавчий напис, тому вказаний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.18 ЦК України, ст.88 Закону «Про нотаріат», ст. 263-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис від 03 лютого 2021 року №18712, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 908 судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий