Ухвала

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 264/3235/19

провадження № 61-15525св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державна казначейська служба України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Комлевої О. С., Сегеди С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Позов обґрунтований тим, що 02 травня 2018 року інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Павелко В. А. щодо нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 387353, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається що він 02 травня 2018 року о 23 год 20 хв 37 с

на вул. М. Катериненської, 15 у м. Одесі, працюючи на маршруті № 146, відхилився від заданого маршруту, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною третьою статті 133 прим. 1 КУпАП.

Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не погодився та у жовтні 2018 року звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування вказаної постанови (справа

№ 264/5954/18), оскільки вона є незаконною та такою, що грубо порушує його права та вимоги чинного законодавства України.

Так, у своєму адміністративному позові, ОСОБА_1 зазначив, що 02 травня

2018 року він не здійснював правопорушення передбачене частиною третьою

статті 133 прим. 1 КУпАП, оскільки у цей час перебував за межами території України, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення.

26 грудня 2018 року ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України, у зв`язку зі скасуванням Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції постанови

серії ЕАА № 387353.

Позивач вважає, що відповідачі у справі порушили його права та завдали йому майнової та моральної шкоди, оскільки необґрунтовано та незаконно притягнули ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосували до нього адміністративне стягнення, яке у подальшому скасовано одним з відповідачів, що свідчить про незаконність дій посадової особи, яка ініціювала та здійснювала вказане провадження.

Вказані дії та рішення лейтенанта поліції Павелко В. А. спричинили майнову та моральну шкоду ОСОБА_1 , оскільки після отримання 10 жовтня 2018 року його дружиною постанови серії ЕАА № 387353 про накладення штрафу у розмірі 34,00 грн, разом з постановою про відкриття виконавчого провадження та з викликом державного виконавця, через засоби поштового зв`язку, вона зв`язалася з

ОСОБА_1 , який у той час перебував за кордоном та була вимушена за його вимогою сплатити вказаний штраф.

Крім того, після сплати вказаного штрафу та інших витрат, ОСОБА_1 знаходячись за кордоном через свою дружину звернувся за правовою допомогою до адвоката, витрати на якого склали 2 000,00 грн.

Одночасно зазначає що у період коли він дізнався - 10 жовтня 2018 року про накладення на нього штрафу та у період розгляду справи № 264/5954/18 за його адміністративним позовом (період із 23 жовтня до 26 грудня 2018 року), він відчував моральні страждання, оскільки він ніколи не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, адже близько двадцяти років є водієм та заробляє гроші саме завдяки професії водія працюючи на міжнародних перевезеннях як водій-експедитор (довідка від 09 листопада 2018 року додається), тому він намагається суворо дотримуватися правил дорожнього руху, не допускати порушень законодавства, оскільки у разі допущених порушень правил ПДР, він може бути позбавлений водійських прав та це може призвести до того що він втратить роботу, яка є єдиним джерелом його доходу, яким він забезпечує свою родину яка складається крім нього з дружини та двох неповнолітніх синів.

Викладені обставини, як стверджує позивач, послугували спричиненню йому моральної шкоди, які були виражені у душевних стражданнях, оскільки у нього повністю порушений нормальний ритм життя, порушений сон, тому що постійно хвилювався за накладення на нього штрафу у період коли він про це дізнався

10 жовтня 2018 року та до винесення судом ухвали про закриття провадження у справі, у зв`язку зі скасуванням УПП в Одеській області постанови про накладення на нього штрафу.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив відшкодувати на свою користь майнову шкоду у розмірі 184,82 грн, моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн, витрати на правову допомогу понесені в рамках справи № 264/5954/18 у розмірі 2 000,00 грн, витрати на правову допомогу понесені у цій справі у розмірі 700,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відсутні незаконні дії інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Павелко В. А. під час складання постанови від 02 травня 2018 року серії ЕАА

№ 387353, яка в свою чергу скасована за виявленням складу кримінального правопорушення в діях особи, стосовно якої було складено постанову про адміністративне правопорушення, за наслідком чого визнано винним - ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси

від 05 жовтня 2020 року скасовано. Провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, закрито. Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Роз`яснено ОСОБА_1 його право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про можливість вирішення цього спору у порядку цивільного судочинства, адже спір, який виник між сторонами, віднесено до юрисдикції адміністративного суду з підстав незаконності дій посадових осіб, і такий спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня

2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 521/10640/15-ц, від 25 квітня 2018 року у справі № 520/3307/16-ц,

від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17.

У жовтні 2021 року від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов до суду відзив на касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду

від 29 липня 2021 року призначити до судового розгляду на 24 листопада 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик