Справа № 308/5937/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України

18 січня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Фазикош Г. В., Джуги С. Д.,

з участю секретарки судового засідання Міци О.-Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 , де боржник ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 1 липня 2020 року, постановлену суддею Івановим А. П.,
в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з заявою, де боржником є ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Військового суду Ужгородського гарнізону від 21.07.2006 (справа № 1-23/06) було прийнято судове рішення про стягнення на користь Військової частини НОМЕР_2 зі ОСОБА_1 210 152,90 гривень. На підставі цього рішення видано виконавчий лист від 08.11.2006. Боржник ухилявся від добровільного виконання покладених на нього зобов`язань. У подальшому виконавчий лист пред`являвся, однак у 2012 році його не було вчасно пред`явлено до виконання в установлений законом строк з об`єктивних причин, а саме через відсутність можливості встановити місцезнаходження боржника ОСОБА_1 , що також зазначено у постанові державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.11.2011, та через значну територіальну віддаленість від останнього відомого місця перебування боржника.
Посилалась військова частина на те, що нею було пропущено строк для пред`явлення виконавчого документу № 23 від 21.07.2006 до стягнення і, як наслідок, 11.10.2013 його було повернуто виконавчою службою з підстав пропуску строку до його пред`явлення. Надалі, починаючи з 17.03.2014 в Україні діє особливий період на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який триває по теперішній час, а тому військова частина, здійснюючи на постійній основі завдання у районах проведення АТО та ООС у Донецькій і Луганських областях, не мала змоги раніше вчинити дії до поновлення пропущеного строку.
Зважаючи на необхідність відшкодування збитків завданих державі в особі військової частини неправомірними діями ОСОБА_1 , просила поновити пропущений строк для подання до виконання виконавчого листа № 23 від 08.11.2006 про стягнення на користь військової частини НОМЕР_1 із ОСОБА_1 210 152,90 гривень.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 1 липня 2020 року заяву задоволено. Поновлено Військовій частині НОМЕР_2 строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 23 від 08.11.2006, виданого на підставі вироку Військового суду Ужгородського гарнізону від 21.07.2006, у справі № 1-23/06.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_2 від 15 вересня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 1 липня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції через не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.
Посилався, що виконавчий лист уже пред`являвся до виконання, де 25.11.2011 постановою державного виконавця виконавчий документ повертався стягувачеві, а 11.10.2013 постановою виконавця було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.
Указував і на те, що постійно проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, встановити його місце перебування для органу виконавчого служби було можливо.
Наголошував, що заявником без поважної причини пропущено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа за 14 років, а учать військової частини з НОМЕР_3 по теперішній час у районах проведення АТО та ООС не перешкоджали їй завчасно звернутися до суду з такою заявою про поновлення пропущеного строку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Військова частина НОМЕР_1 посилалась на безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки нею вживалися заходи по виконанню зазначеного виконавчого листа, а боржник значний період часу ухилявся від виконання обов`язку по сплаті боргу й установити його місцезнаходження було неможливо. Зважаючи на особливий період, який ускладнив раніше здійснити дії по захисту прав військової частини, військова частина, після повернення її особового складу з району проведення операції об`єднаних сил, одразу ж здійснила заходи по виконанню цього виконавчого листа.
З огляду на це просила оскаржену ухвалу залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (під розписку), а тому їх неявка, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, на думку колегії суддів, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, місцевий суд виходив із того, що такий строк було пропущено з поважних причин.
Проте колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, оскільки до такого суд дійшов з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.
Судом установлено, що 8 листопада 2006 року Військовим судом Ужгородського гарнізону, на підставі вироку цього ж суду, який набрав законної сили 07.08.2006, видано виконавчий лист № 23 про стягнення із засудженого ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 коштів у розмірі 210 152,90 гривень. Строк пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа складає три роки (а.с.5-6).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Мельник К.Б. від 25.11.2011 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві Військовій частині НОМЕР_1 з підстав неможливості установити місце перебування боржника ОСОБА_1 . Водночас державним виконавцем зазначено про можливість повторного пред`явлення для виконання цього виконавчого документа у строк до 25.11.2012 (а.с.4).

Постановою заступника начальника відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Маліцької А.С. від 11.10.2013 відмовлено у прийнятті до провадження даного виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання внаслідок пропуску встановленого строку для пред`явлення до виконання цього виконавчого листа № 23 від 08.11.2006 (а.с.3).

Відповідно до Указу Президента України від 14.09.2010 № 900/2010 «Про ліквідацію військових апеляційних та військових місцевих судів» Військовий місцевий суд Ужгородського гарнізону є ліквідованим.
За приписами ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно зі ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» констатовано, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
На переконання апеляційного суду в матеріалах справи є відсутніми докази про поважність причин пропуску заявником (стягувачем) строку для пред`явлення виконавчого листа № 23 від 08.11.2006 до виконання, у тому числі з підстав не звернення до суду з відповідною заявою про поновлення такого строку, починаючи принаймні з жовтня 2013 року, тобто з часу винесення вказаної вище 11.10.2013 постанови заступника начальника відділу ДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження та відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа, і до часу звернення з такою заявою у цій справі.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи заявника про неможливість скорішого звернення до суду через постійне перебування особового складу з березня 2014 року по червень 2020 року в районах проведення АТО та ООС в Донецькій і Луганській областей, оскільки таке твердження не підтверджується жодними наявними у справі доказами.
З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.
З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням з цього питання нового судового рішення, яким у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 1 липня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 , де боржником є ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 23 від 08.11.2006, виданого на підставі вироку Військового суду Ужгородського гарнізону від 21.07.2006, у справі № 1 -23/06, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2021 року.

Суддя-доповідачка Судді