КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/664/2021
Справа 369/6928/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухвалене у складі судді Пінкевич Н.С. в м. Київ 07 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», третя особа: Державний реєстратор комунального підприємства «Рожівське» Решетніков Олексій Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Позов мотивовано тим, що 12 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/1179/74/1349, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 383800 доларів США строком на 240 місяців, тобто по 12 червня 2027 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12 червня 2007 року між банком та позичальником укладено договір іпотеки, за яким позичальник передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме земельну ділянку пл. 0,1501 га., кадастровий номер 0:02:007:0049, розташовану в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2010 року за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» розірвано кредитний договір, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в розмірі 4 113 152,52 грн., судові витрати, звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку та житловий будинок за вказаною адресою.

З метою примусового виконання рішення банк звернувся до Відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, яким відкрито виконавче провадження, але виконавчі документи повернуті стягувачеві без виконання. В подальшому банк звертався із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікату виконавчих листів; 13 березня 2019 року Київським апеляційним судом винесено постанову, якою відмовлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у видачі дублікатів виконавчих листів з тих підстав, що стягувач втратив право на примусове стягнення із позичальника на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2010 року і таке право було втрачене стягувачем ще у 2013 році.

Однак, не зважаючи на вищевикладене, 22 лютого 2018 року за ОСОБА_2 державним реєстратором КП «Рожівське» Решетніковим О.Ю. було зареєстроване право власності на земельну ділянку та житловий будинок, підставою для чого стали наступні правочини: іпотечний договір від 12 червня 2007 року, договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений 15 листопада 2017 року приватним нотаріусом Шевченко А.В., договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений 22 листопада 2017 року приватним нотаріусом Гембарською С.І. Позивач не виступав стороною жодного із правочинів та не повідомлявся про факт їх укладення.

Вказував, що право банку на стягнення із ОСОБА_1 боргу за кредитним договором в сумі 4 113 152,52 грн. і судового збору з дати набрання чинності ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2018 року банком було втрачене. Також, починаючи з дати набрання законної сили рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2010 року іпотекодержатель вже не мав права на застосування позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, а ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість застосування позасудового врегулювання лише до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме фінансова установа.

На підставі вищевикладеного просив визнати недійсним договори про відступлення прав вимоги та про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 22 листопада 2017 року, укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та ОСОБА_2 , скасувати рішення державного реєстратора КП «Рожівське» Решетнікова О.Ю. від 21 лютого 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності 24936130 від 19 лютого 2017 року, номер запису про іпотеку 24936150 від 14 червня 2007 року, номер запису про обтяження 24936194 від 14 червня 2007 року щодо житлового будинку; скасувати рішення державного реєстратора КП «Рожівське» Решетнікова О.Ю. від 21 лютого 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, кадастровий номер :02:007:0049, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності 24935830 від 19 лютого 2017 року, номер запису про іпотеку 24935861 від 14 червня 2007 року, номер запису про обтяження 24935903 від 14 червня 2007 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що на думку суду позивач не навів доводів на підтвердження того, що оспорювані ним договори відступлення прав вимоги порушують його права. Однак такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи, положенням ст. 215, 216 ЦК України, які суд першої інстанції застосував без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції не взято до уваги та не надано правову оцінку тій обставині, що за оспорюваним договором № 22/11/17 про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 12 червня 2007 року від ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» до ОСОБА_2 перейшла лише частина заборгованості за кредитним договором в розмірі 200 000 доларів США із 511 131 доларів США, в той же час як відступлення прав за договором іпотеки до ОСОБА_2 відбулося в повному обсязі. Часткове відступлення прав вимоги за основним зобов`язанням (кредитним договором) за умови одночасного повного відступлення прав за похідним від основного зобов`язання (договором іпотеки) порушує права позивача та позбавляє його можливості задовольнити в повному обсязі вимогу за основним зобов`язанням, за рахунок звернення стягнення на весь предмет іпотеки. В результаті на позивача неправомірно покладається додатковий фінансовий тягар.

Вказував, що судом не враховано ту обставину, що договір відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ст. ст. 512 та 1054 ЦК України, що підтримується також висновками Великої Палати Верховного Суду в постановах від 11 вересня 2018 року в справі № 909/968/16, від 31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11.

Вважав, що як заінтересована особа може оспорювати договір від 22 листопада 2017 року про відступлення прав вимоги за кредитним договором та похідний від нього договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Зазначав, що з дати розірвання кредитного договору рішенням Києво-Святошинського районного суду від 27 липня 2010 року припинилися права і зобов`язання по ньому, а отже вони не могли бути передані за спірним договором відступлення права вимоги за кредитним договором. В рішеннях судів, що вступили в законну силу і мають преюдиційне значення, встановлено, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втрачено будь-яке право на примусове стягнення з позивача грошових коштів у сумі, встановленій у рішенні Києво-Святошинського районного суду від 27 липня 2010 року або на звернення стягнення на предмет іпотеки, а сам кредитний договір було розірвано в судовому порядку.

Вказував, що суд при встановленні фактичних обставин справи застосував формальний підхід, рішення жодним чином не враховує ні преюдиційних фактів, що містяться у рішеннях судів, що вступили в законну силу, ні правових позицій Верховного Суду, ні практики Європейського суду з прав людини.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідачі і треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема на вказані ними електронні адреси, з яких відповідачі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм капітал», ОСОБА_2 і третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І. направляли до суду клопотання про відкладення розгляду справи, який мав відбутися 16 грудня 2020 року, будь-яких інших клопотань щодо відкладення справи до апеляційного суду не надходило.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 12 червня 2007 року ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 014/1179/74/1349, за умовами якого на положеннях та умовах цього договору банк надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 383800 доларів США на 240 місяців з 12 червня 2007 року по 12 червня 2027 року включно з процентною ставкою за користування кредитом 12,85 % річних (а. с. 79 - 81 т. 1).

12 червня 2007 року ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки до кредитного договору № 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, яким забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього. Предметом іпотеки є земельна ділянка пл. 0,1501 га., кадастровий номер :02:007:0049, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також жилий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 77 - 78 т. 1).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2010 року у справі № 2-3274/2010 року за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, розірвано кредитний договір № 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в розмірі 4113152,52 грн. та понесені судові витрати, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12 червня 2007 року, а саме на земельну ділянку пл. 0,1501 га., кадастровий номер :02:007:0049, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також жилий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 32 - 35 т. 1).

Даним рішенням суду встановлено, що станом на 27 листопада 2009 року залишок непогашеного кредиту складає 378815,46 доларів США, що еквівалентно 3026735,53 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 87372,16 доларів США, що еквівалентно 698105,56 грн., пеня 43955,98 доларів США, що еквівалентно 351208,27 грн., загальна сума заборгованості 514787,55 доларів США, що еквівалентно 4113152,52 грн.

В лютому 2012 року за вказаними виконавчими листами відкрито виконавчі провадження, однак постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 15 квітня 2013 року у виконавчих провадженнях ВП № 31434190 та ВП № 31434191 виконавчі листи № 2-3274/2010 та № 2-а-3274/2010 від 03 листопада 2010 року повернуті стягувачу за його заявою (а. с. 27 - 28, 30 т. 1).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 23 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 37667880 щодо виконання виконавчого листа № 2-а-3274/2010, виданого 03 листопада 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки (а. с. 15 т. 1 зворот).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 23 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 3775277 щодо виконання виконавчого листа № 2-3274/2010, виданого 03 листопада 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором № 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року в розмірі 4113152,52 грн. та судових витрат (а. с. 20 т. 1).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2013 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця на про відкриття виконавчого провадження, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 3775277, винесену з метою повторного примусового виконання виконавчого листа № 2-3274/2010 (а. с. 22 - 23 т. 1).

Постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 25 жовтня 2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа) виконавчих листів № 2-3274/2010 та № 2-а-3274/2010 від 03 листопада 2010 року про стягнення заборгованості та про звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с. 16 т. 1 зворот, а. с. 18 т. 1 зворот).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року задоволено заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, поновлено заявнику строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 03 листопада 2010 року на виконання рішення від 27 липня 2010 року (а. с. 36 - 38 т. 1).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року задоволено заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-3274/10 (а. с. 39 - 40 т. 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в справі № 2-3274/10 скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-3274/2010 відмовлено з тих підстав, що оскільки державним виконавцем державний лист було повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 1999 року, стягувач позбавлений можливості пред`являти до повторного примусового виконання виконавчі листи, повернуті без виконання за його заявою, крім того, заявником не надано беззаперечних доказів втрати виконавчих листів (а. с. 41 - 43 т. 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року в справі № 2-3274/10 скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у попередній редакції не допускав можливості повторного відкриття виконавчого провадження у разі, якщо попереднє виконавче провадження було закрите за заявою самого стягувача (а. с. 10 - 14 т. 1).

На а. с. 69 - 73 т. 1 знаходиться копія договору відступлення права вимоги від 31 липня 2017 року, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний банк", за умовами якого в повному обсязі до нового кредитора передані права вимоги, а саме (згідно визначення термінів) право грошової вимоги первісного кредитора до боржника щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та пенею, що виникло за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2010 року, справа № 2-3274/2010 року про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.

На а. с. 74 - 76 т. 1 знаходиться копія договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 31 липня 2017 року, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний банк", за умовами якого у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення права вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за договором іпотеки, що укладений між первісним кредитором і позичальником.

На а. с. 61 - 66 т. 1 знаходиться копія договору відступлення права вимоги від 31 липня 2017 року, укладеного між ПАТ "Комерційний індустріальний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", за умовами якого в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону-кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Додатком 1 до договору є розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого сума заборгованості за кредитним договором становить 511131,22 долари США та складається із заборгованості за кредитом 378815,46 доларів США, що еквівалентно 9817225,77 грн., заборгованості по процентах 132315,76 доларів США, що еквівалентно 3429040,85 грн., заборгованість за пенями 6301484,05 грн.

На а. с. 67 - 68 т. 1 знаходиться копія договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 31 липня 2017 року між ПАТ "Комерційний індустріальний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", за умовами якого у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами, первісний кредитор відступає та передає, а новий кредитор приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку № 1 до цього договору.

На а. с. 55 - 60 т. 1 знаходиться копія договору купівлі-продажу прав вимог № 15112017 від 15 листопада 2017 року, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", за умовами якого продавець зобов`язується передати покупцеві право вимоги до боржника за кредитними договорами, а покупець зобов`язується прийняти зазначене вище право вимоги та сплатити продавцеві грошові кошти в порядку та розмірі, передбачених ст. 4 цього договору. Покупець після придбання права вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржником, та одержує право замість продавця вимагати від боржника належного виконання ними зобов`язань за кредитними договорами. Права кредитора за кредитними договорами переходять до покупця у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відчуження права вимоги.

Згідно акту прийому-передачі прав вимоги, за цим договором було передано право вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, розмір заборгованості станом на 15 листопада 2017 року - 511131,22 долари США, з яких розмір заборгованості за кредитом 378815,46 доларів США, заборгованості за процентами 132315,76 доларів США, за пенями в гривні - 6301484,05 грн., розмір заборгованості за кредитом в гривні 9817225,77 грн., розмір заборгованості за процентами в гривні 3429040,85 грн.

На а. с. 53 - 54 т. 1 знаходиться копія договору про відступлення прав вимог за договором іпотеки, укладеного 15 листопада 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", за умовами якого іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю (ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал") права вимоги та всі інші права за договором іпотеки до кредитного договору № 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, що належать іпотекодержателю на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 31 липня 2017 року, що укладений між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "ФК "Авістар".

На а. с. 48 - 50 т. 1 знаходиться копія договору про відступлення прав вимоги № 22/11/17, укладеного 22 листопада 2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал" та ОСОБА_2 , за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за: 1.1.1. частиною простроченої заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року, укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і фізичною особою ОСОБА_1 в розмірі 200000 доларів США, що еквівалентно 5298440 грн., 1.1.2 за договором іпотеки до кредитного договору від 12 червня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. за реєстровим № 1111д, між іпотекодержателем ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та іпотекодавцем-майновим поручителем фізичною особою ОСОБА_1 . Право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки належить первісному кредитору на підставі договору № 15112017 купівлі-продажу прав вимоги від 15 листопада 2017 року, що укладений між ТОВ "ФК "Авістар" та первісним кредитором. В силу цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннях, що виникли з договору іпотеки та кредитного договору в розмірі, зазначеному в п.п. 1.1.1 п. 1.1 цього договору, забезпечені іпотекою.

Згідно п. 2.1 договору, первісний кредитор та новий кредитор домовились, що вартість прав вимоги, визначених в п. 1.1 цього договору, встановлюється сторонами та становить суму, еквівалентну 50000 доларів США, що еквівалентно 1324760 грн., яка повинна бути сплачена новим кредитором відповідно до п. 2.2 цього договору. Новий кредитор сплачує ціну відчуження права вимоги в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату здійснення платежу на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п. 6.3 договору, сторони дійшли згоди, що до нового кредитора переходить право вимоги виключно за частиною заборгованості, вказаної у п.п. 1.1.1 п. 1.1 цього договору, що забезпечено договором іпотеки.

На а. с. 51 - 52 т. 1 знаходиться копія договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного 22 листопада 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал" та ОСОБА_2 , згідно якого у зв`язку з укладенням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору № 22/11/17 про відступлення прав вимоги від 22 листопада 2017 року, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю згідно з договором іпотеки, посвідченим 12 червня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., за реєстровим № 1111д, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 . Право вимоги за договором іпотеки належить первісному іпотекодержателю на підставі договору про відступлення прав вимоги, посвідченого 15 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. за реєстровим № 2249. За цим договором новий іпотекодержатель набуває право замість первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, у порядку, визначеному договором іпотеки та Законом України "Про іпотеку", задоволення всіх своїх вимог, які випливають з умов кредитного договору та/або договору іпотеки, за рахунок майна, вказаного в п. 1.4 цього договору.

На а. с. 176 - 181 т. 1 знаходиться інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10 січня 2019 року та Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 лютого 2018 року, з яких вбачається, що на підставі рішення державного реєстратора КП "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39784658 від 21 лютого 2018 року, щодо житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 внесено запис про іпотеку № 24936150, запис про обтяження № 24936194, запис про право власності № 24936130 за ОСОБА_2 , а також на підставі рішення державного реєстратора КП "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39784334 від 21 лютого 2018 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0049 за адресою АДРЕСА_2 внесено запис про іпотеку № 24935861, запис про обтяження № 24935903, запис про право власності № 24935830 за ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що викладена апеляційним судом у рішенні від 15 січня 2019 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу місцевого суду від 16 травня 2017 року про поновлення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, правова оцінка факту повернення виконавчого документа за заявою стягувача, та висновок суду про неможливість у такому разі пред`явлення примусового листа до примусового виконання, не може бути підставою для визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними. Позивачем не доведено, що право або цивільний інтерес третьої особи (позивача) порушено фактом вчинення оспорюваних правочинів, сам факт визнання судом договору про відступлення права вимоги за кредитним договором недійсним не є тим правовим засобом, що ефективно захистить цивільний інтерес позивача, а тому посилання ОСОБА_1 щодо неправомірності укладених договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки є помилковим.

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону правочину, а й третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи".

З огляду на зазначене та відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, а також ст. 1, 3 - 5 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Як розтлумачив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який сторони мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша правова можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Суд першої інстанції в рішенні послався на зміст зазначеного рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, однак фактично не застосував його, адже судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 має обґрунтовану юридичну заінтересованість у визнанні недійсним договору про відступлення права вимоги від 24 вересня 2018 року, оскільки у разі задоволення позовних вимог він буде мати виправдані очікування стосовно права на розпорядження своїм майном, яке передано в іпотеку банку, і буде мати об`єктивну можливість захищати своє право у спорі з попередніми кредиторами, між якими передавалося право вимоги до нього рядом попередніх правочинів.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до передчасного і помилкового висновку про недоведеність порушення права або цивільного інтересу позивача фактом вчинення оспорюваних правочинів, і що сам факт визнання судом договору недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором не є тим правовим засобом, що ефективно захистить цивільний інтерес позивача.

Апеляційний суд приймає до уваги, що позивачем ОСОБА_1 подано позов до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ "Комерційний індустріальний банк", треті особи приватний нотаріус Чернелюх Л.В., ТОВ "ФК "Авістар" про визнання договорів про відступлення прав вимоги від 31 липня 2017 року недійсними (а. с. 204 - 228 т. 1) і справа № 761/25220/18 наразі перебуває в провадженні касаційного суду.

Виходячи із невірної оцінки наявності порушеного цивільного інтересу позивача, судом першої інстанції не надано і повної всебічної оцінки підставам позову ОСОБА_1 , в тому числі щодо відсутності зобов`язання, переданого за оспорюваним договором відступлення права вимоги, а підстава позову в частині незаконності відступлення права вимоги за кредитним договором фізичній особі судом першої інстанції не розглянута взагалі і висновки суду в мотивувальній частині рішення з цього приводу відсутні.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи, відтак рішення не задовольняє вимог законності і обґрунтованості, не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 по суті, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з доказів, наявних в матеріалах справи, з укладенням договору про відступлення прав вимоги № 22/11/17, укладеного 22 листопада 2017 та про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відбулася заміна кредитодавця ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_2 , яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року в справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20), від 19 грудня 2019 року у справі №766/12845/16-ц (провадження №61-12038св18), від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження №12-97гс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №465/646/11 (провадження №14-222цс18).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Тобто, якщо існує будь-яке боргове зобов`язання, то придбавати право вимоги, що міститься в ньому, дозволено лише в тому об`ємі (обсязі) і на тих самих умовах, які існують на момент, коли відбувається заміна сторони в зобов`язанні (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі № 695/1037/17, провадження № 61-44911св18).

З матеріалів справи вбачається, що розмір боргу позивача перед банком за рішенням суду становив 4113152,52 грн., забезпечений предметом іпотеки у вигляді житлового будинку і земельної ділянки, на які цим же рішенням суду було звернуто стягнення.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про іпотеку» якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Отже, відступлення прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року в справі № 638/22396/14-ц, провадження № 14-16цс20).

За таких умов не можна вважати правомірним відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/1179/74/1349, при якому від ТОВ "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал" на користь ОСОБА_2 перейшла лише частина заборгованості за кредитним договором в розмірі 200000 доларів США (із 514787,55 доларів США доларів США), в той час як відступлення прав за договором іпотеки до ОСОБА_2 відбулося в повному обсязі.

Апеляційний суд враховує, що відступлення частини права вимоги за кредитним договором порушує права позивача та позбавляє його можливості задовольнити в повному обсязі вимогу за основним зобов`язанням за рахунок звернення на весь предмет іпотеки, оскільки після реалізації предмета іпотеки буде задоволена лише частина вимоги в розмірі 200000 доларів США, що перейшла до ОСОБА_2 , а решта заборгованості залишається нічим не забезпеченою.

Крім того, оскільки згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Якщо кредитний договір розірвано у судовому порядку, суд, який розглядає справу, зобов`язаний надати оцінку встановленим рішенням суду обставинам щодо розірвання кредитного договору та наслідкам такого розірвання.

Розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12).

Відтак, розірвання кредитного договору має наслідком припинення на майбутнє зобов`язання кредитодавця та позичальника, а також припинення на майбутнє застави (іпотеки) за обов`язками позичальника, які можуть виникнути, зокрема, за ст. 625 ЦК України після такого розірвання. Застава (іпотека) не припиняється за обов`язками позичальника щодо заборгованості за кредитом, процентів і неустойки, які існували на момент розірвання кредитного договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі № 548/981/15-ц, Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі № 0417/12955/2012).

Апеляційний суд враховує, що первісним кредитором ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до нового кредитора ПАТ "Комерційний індустріальний банк" передані права вимоги, а саме (згідно визначення термінів) право грошової вимоги первісного кредитора до боржника щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та пенею, що виникло за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2010 року, справа № 2-3274/2010 року про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, при укладенні наступних договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором 014/1179/74/1349 від 12 червня 2007 року могло передаватися новим кредиторам виключно в межах, обумовлених виконанням зазначеного судового рішення.

Разом із тим, як встановлено постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року в справі № 2-3274/10, стягувач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" позбавлений права пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання, оскільки постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 15 квітня 2013 року у виконавчих провадженнях ВП № 31434190 та ВП № 31434191 виконавчі листи № 2-3274/2010 та № 2-а-3274/2010 від 03 листопада 2010 року повернуті стягувачу за його заявою (а. с. 10 - 14, 27 - 28, 30 т. 1).

Враховуючи, що стягувач втратив право вимоги, він не міг передавати це право наступним кредиторам в порядку ст. 514 ЦК України.

За таких обставин та з огляду на те, що за змістом частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а оспорювані правочини про відступлення прав вимоги № 22/11/17, укладеного 22 листопада 2017 та про відступлення права вимоги за договором іпотеки суперечать наведеним вище приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору, обсягу і складу переданих вимог, то вони підлягають визнанню недійсними відповідно до частини першої статті 215 ЦК України.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 , номери записів про право власності, про іпотеку і обтяження житлового будинку і земельної ділянки, при вирішенні яких апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Також апеляційний суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у п. 97 постанови від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16, згідно яких у разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації.

Враховуючи наведене, вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номерів записів про право власності, про іпотеку, про обтяження житлового будинку і земельної ділянки за відповідачем ОСОБА_2 є належним способом захисту права і таким чином підлягають задоволенню.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

При зверненні з позовом позивачем понесено судові витрати в розмірі 7684 грн. (а. с. 1 т. 1), при поданні апеляції 11526 грн., всього 19210 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідачів із кожного на користь позивача судові витрати в розмірі 9605 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», третя особа: Державний реєстратор комунального підприємства «Рожівське» Решетніков Олексій Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку задовольнити.

Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 22 листопада 2017 року № 22/11/17, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та ОСОБА_2 .

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 22 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 863.

Скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Рожівське» Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21 лютого 2017 року, 10:39:51, щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ 224.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності: 24936130 від 19 лютого 2017 року, 16:10:57, здійснений ОСОБА_6 , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське", підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12 червня 2007 року, видавник: Шевчук З.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2249, виданий 15 листопада 2017 року, видавник Шевченко А.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер 863, виданий 22 листопада 2017 року, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, свідоцтво про передачу заяви, серія та номер: 1008, виданий 27 грудня 2017 року, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; поштове повідомлення, серія та номер: 6686-79893, видавник: Сервіс кур`єрської доставки.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку: 24936150 від 14 червня 2007 року, 17:04:15, здійснений ОСОБА_6 , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ - 224. Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12 червня 2007 року, видавник: Шевчук З.М. , підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21 лютого 2017 року, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець ОСОБА_1 , іпотекодержатель - ОСОБА_2 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 24936194 від 14 червня 2007 року, 16:59:06, здійснений ОСОБА_6 , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо житлового будинку, об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 273,3 кв.м., житловою площею 80,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ - 224. Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12 червня 2007 року, видавник: Шевчук З.М. , підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21 лютого 2017 року, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець ОСОБА_1 , іпотекодержатель - ОСОБА_2 .

Скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Рожівське» Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу, індексний номер: 39784334 від 21 лютого 2017 року, 10:32:28, щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ - 224.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер про право власності: 24935830 від 19 лютого 2017 року 16:21:39, здійснений ОСОБА_6 , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське", підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12 червня 2007 року, видавник: Шевчук З.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2249, виданий 15 листопада 2017 року, видавник: Шевченко А.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер 863, виданий 22 листопада 2017 року, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; свідоцтво про передачу заяви, серія та номер: 1008, виданий 27 грудня 2017 року, видавник: Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; поштове повідомлення, серія та номер: 6686-79893, видавник: Сервіс кур`єрської доставки.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку: 24935861 від 14 червня 2007 року 17:07:08, здійснений ОСОБА_6 , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12 червня 2007 року, видавник: Шевчук З.М. , підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21 лютого 2017 року, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель - ОСОБА_2 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 24935903 від 14 червня 2007 року, 16:53:49, здійснений ОСОБА_6 , державним реєстратором комунального підприємства "Рожівське" щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :02:007:0049, площа 0,1501 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава виникнення: іпотечний договір, серія та номер: 1111д, виданий 12 червня 2007 року, видавник: Шевчук З.М. , підстава внесення запису: рішення державного реєстратора комунального підприємства "Рожівське" Решетнікова О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39784658 від 21 лютого 2017 року, 10:39:51. Відомості про суб`єктів: іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» (м. Київ вул. Є.Коновальця 36, 4 поверх літ. Д, нежиле приміщення 45Г, 1 групи прим., ) із кожного на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 9605 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 січня 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.