Справа № 236/178/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Шаньшиної М.В.,

за участю секретаря Грицай Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман подання державного виконавця Гірницького відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 року державний виконавець Гірницького відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Погрібняк Г.О. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні.

Своє подання виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження за виконавчим листом № 234/12756/19 , виданим 14.01.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 100000,00грн., та виконавчим листом № 234/12756/19 , виданим 14.01.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 500,00 грн. На підставі ст.ст. 26, 28 Закону України "Про виконавче провадження" боржнику було надіслано постанови про відкриття виконавчих проваджень та виклики до відділу ДВС, на які він не відреагував. Державним виконавцем було здійснено необхідні запити до державних реєстраційно-облікових установ та реєстрів для встановлення майна або доходів боржника, на які може бути звернено стягнення. 27.04.2020 року державним виконавцем постановою № 61496841 було накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Враховуючи викладене рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання. Виконавець просить на підставі: п. 19 ч. З ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"; пункту 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»; ч. 4 ст. 441 ЦПК України, встановити тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту - до виконання зобов`язань за рішенням суду.

В судове засідання державний виконавець та боржник ОСОБА_2 не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання у їх відсутність.

Дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд вбачає підстави для його задоволення з наступних підстав.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Вимогами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що на виконанні у Гірницькому відділі державної виконавчої служби м. Макіївка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться зведене виконавче провадження за виконавчим листом № 234/12756/19 , виданим 14.01.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 100000,00грн., та виконавчим листом № 234/12756/19 , виданим 14.01.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 500,00 грн.(ВП № 61117558).

Неодноразово відділом ДВС здійснювалися заходи щодо стягнення суми боргу з ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, приватним виконавцем переконливо доведено, що боржник ОСОБА_1 , маючи реальну можливість (працюючи офіційно та отримуючи заробітні плату на протязі 10 місяців), у виконавчому провадженні ухиляється від виконання судового рішення, в тому числі і маючи реальну можливість залишення території України (наявність закордонного паспорту).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» ,суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Гірницького відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - задовольнити.

З метою вжиття передбачених Законом заходів примусового виконання рішень та забезпечення виконання судового рішення встановити тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту - до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуюча суддя-