Справа № 191/1546/19
Провадження № 2/191/361/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Лободи Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

за участі в судовому розгляді: позивача- ОСОБА_1 , представника позивача адвоката- Третяк І.П., відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідачів адвоката Кульбашного І.О., представника органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Ситало Н.М.

Встановив :

Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що її син, відповідач по справі, ОСОБА_2 та відповідачка по справі ОСОБА_3 знаходяться у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачів народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове, Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 25 січня 2006 року. З червня 2017 року і по теперішній час онука позивачки ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 227, виданою СГКП ЖЕК-2 05 лютого 2019 року. Онука ОСОБА_5 проживає разом позивачкою з власного бажання, так як її батьки зловживають спиртними напоями, не цікавляться її життям, не приймають участь у її вихованні та утриманні, не цікавляться успіхами доньки, не підтримують її у хвилини тяжкого морального спаду і взагалі не цікавляться станом здоров`я своєї дитини, покладають на неї обов`язки по догляду за молодшою сестрою, якій самі належної уваги не приділяють та сварять за невиконання доручень або дії молодшої сестри. Позивачка тривалий час одна приймає участь у вихованні ОСОБА_5 , забезпечує її одягом, харчами, приладдям для навчання та створює сприятливі умови для розвитку.

Оскільки позивачка вже тривалий час проживає разом з онукою ОСОБА_5 , має нормальні житлово-побутові умови, повністю утримує ОСОБА_5 , займається її вихованням, позивачкою створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини просила суд ухвалити рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав. Також просила стягнути аліменти на її користь з кожного відповідача в розмірі ј частини всіх видів заробітку, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити на підставах, які зазначені в позовній заяві.

Позивачка суду пояснила, що у неї є рідний син відповідач у справі ОСОБА_2 . Він перебуває у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 . В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 , яка доводиться онукою позивачці. В родині ще є донька ОСОБА_6 2012 року народження, яка проживає разом з відповідачами. Відповідачі займалися вихованням ОСОБА_5 доки вона не пішла в школу. Потім перестали приділяти дитині увагу, займатись її вихованням та розвитком. Відповідачі постійно збирали у себе вдома якісь компанії, зловживали алкоголем, в сім`ї були сварки та бійки. Починаючи з 8 років ОСОБА_5 постійно збігала з дому до позивачки і скаржилась на батьків, казала, що вони її ображають- мати таскала за волоси, постійно кричала на неї, не хотіла вислухати дитину. Із-за цього влітку 2017 року ОСОБА_5 виплигнула з балкону першого поверху і прибігла до позивачки. З цього часу онука проживає разом з нею та находиться на її утриманні. Батьки ніяк не намагалися налагодити стосунки, їх влаштовувало те, що донька проживає разом з бабусею і знаходиться на її утриманні. За весь час з літа 2017 року син надавав ОСОБА_5 гроші два рази по 400 грн., більше ніяких грошей дитині та позивачці не надавав. Після того, як позивачка подала позов до суду, то стали виникати конфлікти, відповідачі образились, що позивачка хоче стягнути з них аліменти і син приходив зі скандалом. Позивачка з цього приводу зверталась до органів поліції. З літа 2017 року онука ОСОБА_5 повністю перебуває на її забезпеченні- позивачка відвідує школу, платить за харчування, придбає одяг, підручники і все необхідне дитині для навчання, відвідує шкільні збори, сприяє тому, щоб дівчинка відвідувала екскурсії разом з класом. Разом з тим, з боку відповідачів не було намагань встановити нормальні стосунки з донькою і зараз вони взагалі не спілкуються. В 2020 році постало питання про оформлення ОСОБА_5 паспорту громадянина України у формі ІД-картки, але відповідачка ОСОБА_3 відмовилась надати свідоцтво про народження дитини, сказала, що після суду буде видно. Однак, паспорт необхідний дитині для того, щоб отримати свідоцтво про повну середню освіту. ОСОБА_5 ділилась з нею, що має намір поступати в коледж в м. Дніпро на перукаря. Хоча ОСОБА_5 виповнилось 14 років ще в грудні 2019 року, але батьки нічого не зробили для того, щоб донька отримала документи, які підтверджують її особу.

Відповідачі надали відзив на позовну заяву. Заперечення проти позовних вимог зводяться до того, що позивач в жодний спосіб не довів того, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі працюють, на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебувають, алкоголем не вживають, здатні утримувати своїх дітей та забезпечити їх повноцінний розвиток.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що у нього є донька ОСОБА_5 . Між ними були нормальні стосунки, але потім його мати, позивачка у справі, почала налаштовувати доньку проти нього і дружини. Це призвело до того, що влітку 2017 року донька пішла жити до бабусі і залишилась у неї. Він постійно надає ОСОБА_5 гроші, не менш як 1000 грн. кожного місяця. Із-за конфліктів з позивачкою він не може спілкуватись з донькою, оскільки позивачка не дає ОСОБА_5 розмовляти по телефону. Вважає, що позов про позбавлення батьківських прав має на меті отримання аліментів. Позивачка залишилась одна і їй потрібно, щоб її хтось утримував. Однак, він заперечує проти позову, оскільки він та його дружина не зловживають алкоголем і можуть виховувати та забезпечувати дитину. Школу він не відвідую, тому що цим займається його супруга.

Під час судового розгляду відповідачка ОСОБА_3 пояснила суду, що позивачка у справі це її свекруха, а ОСОБА_7 - її донька 2005 року народження. Між ними були нормальні стосунки, але потім позивачка стала налаштовувати доньку проти неї і дівчина почала ходити до позивачки ночувати, а з літа 2017 року і зовсім залишилась жити у бабусі. Свекруха каже в суді неправду- відповідачі алкоголем не зловживають, працюють і виховують другу доньку. Причиною звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав є бажання отримати від них аліменти. Вона пробувала ходити до школи і розмовляти з ОСОБА_5 , але контакт не вдається налагодити.

Представник органу опіки та піклування виконкому Синельниківської міської ради пояснила суду, що висновок Органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконкому Синельниківської міської ради № 258 від 28 серпня 2019 року Орган опіки та піклування на час розгляду справи в суді вони не підтримують. Батьків викликали на засідання Органу опіки та піклування, проводили з ними бесіду, роз`яснювали, що вони зобов`язані піклуватись про дитину та виховувати її, спробувати налагодити стосунки з дитиною. Разом з тим, з моменту складення висновку нічого не змінилось, батьки нічого не зробили із того, що їм було рекомендовано, більше до органу опіки та піклування не зверталися. Просила вирішити спір на розсуд суду.

Суд вислухав пояснення сторін, допитав свідків, допитав неповнолітню ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав; також під час судового розгляду була допитана педагог ОСОБА_9 , яка є класним керівником ОСОБА_10 і була присутня під час допиту неповнолітньої; судом були досліджені письмові докази, які наявні в матеріалах цивільної справи.

Судом встановлено і це підтверджується документально, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказана обставина підтверджується копіює свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке було видано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 25 січня 2006 року.

Актом №227 від 05.02.2019 року та довідкою №226 від 05.02.2019 року, складеними ЖЕК-2 Синельниківського МКП підтверджується те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Вказана обставина не спростовується відповідачами у справі.

В характеристиці на ОСОБА_8 , яка підписана класним керівником ОСОБА_9 та директором школи ОСОБА_11 зазначено, що дитина характеризується позитивно, на момент складення характеристики проживає разом з бабусею ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує її всім необхідним. Мати ОСОБА_12 не з`являється на батьківські збори, бо вона та бабуся не можуть знаходитись в одному приміщенні і постійно конфліктують.

В акті обстеження умов проживання від 23.11.2018 року, складеному начальником Служби у справах дітей за участі фахівця із соціальної роботи ЦСССДМ, вказано, що у ОСОБА_5 конфлікт з батьками, вона не хоче проживати разом з ними, хоче проживати разом з бабусею ОСОБА_1 . Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання завдяки бабусі ОСОБА_1 .

Службовою характеристикою, складеною керівником ТОВ « Комтек Плюс» 11.06.2019 року на ОСОБА_2 , підтверджується те, що ОСОБА_2 працевлаштований в зазначеному підприємстві , позитивно характеризується. Факт працевлаштування відповідача ОСОБА_2 підтверджується копією трудової книжки на його ім`я та довідками про розмір заробітної плати.

Згідно до довідки №390 виданої КЗ Синельниківська ЦРЛ ДОР ОСОБА_2 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно до довідки №385 виданої КЗ Синельниківська ЦРЛ ДОР Дерябіна Г.. на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

В характеристиці №1022 від 11.06.2019 року, складеною СМКП « ЖЕК-2» зазначено, що ОСОБА_12 проживає за адресою АДРЕСА_2 , скарг від сусідів не надходило; порушення громадського порядку не зареєстровані.

В висновку Органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконкому Синельниківської міської ради № 258 від 28 серпня 2019 року зазначено про те, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є недоцільним, Однак, під час судового розгляду в січні 2021 року представник органу Опіки та піклування виконкому Синельниківської міської ради цей висновок не підтримала, оскільки стосунки між батьками та дитиною не покращились і батьки не намагалися вжити ніякі заходи для цього.

Під час судового розгляду суд допитав неповнолітню ОСОБА_4 . Неповнолітня ОСОБА_4 пояснила суду, що батьки її не люблять і не цікавляться нею. Мати ніколи не проявляла до неї приязні, коли вона намагалася приласкатися до неї, то мати відштовхувала її і казала- не чіпай мене, мені це не цікаво. Постійно кричала на неї, ображала її, штовхала, примушувала доглядати за молодшою сестрою і карала за дрібні провинності з боку молодшої сестри. Ніколи не запитувала як у неї справи, що їй потрібно. Вона намагалась отримати захист і підтримку з боку батька, але він казав, що не хоче сваритися з мамою. В квартирі постійно збирались якісь компанії, батьки випивали, сварилися, були бійки. Влітку 2017 року в квартирі знову була гулянка, мати не випускала її з дому і вона виплигнула з балкону та пішла до бабусі. ОСОБА_5 пояснила суду, що вона не потрібна батькам, бо вони взагалі не намагалися з нею спілкуватись. Навіть коли вони зустрічаються на вулиці, або біля магазину, то мати взагалі до неї не підходить, а батько, коли йде один може підійти та запитати як справи. Так, батько двічі давав гроші по 400 грн., більше за три роки ніяких грошей не давав. Зараз вона навчається в 9-класі ЗОСШ, цього року вона буде здавати ДПА та має намір навчатись в коледжі в м. Дніпрі на перукаря. У неї добрий рівень знань і тому є перспектива поступити на бюджетну форму навчання. Також, з 2017 року вона зверталась до психолога, який працює в школі і вони обговорювали ставлення її батьків до неї. На цей час вона заспокоїлась і добре себе почуває, бабуся піклується про неї, цікавиться нею, підтримує її, покупає все необхідне для навчання. Також, їй потрібно оформити паспорт у формі ІД-карти, але мати відмовляється віддати свідоцтво про народження і сходити подати документи.

Також під час судового розгляду була допитана як педагог ОСОБА_9 , яка є класним керівником ОСОБА_10 . Вона пояснила суду, що знає ОСОБА_5 з 5-класу, оскільки прийшла до них класним керівником. Про ситуацію в родині їй відомо, що з літа 2017 року , тобто з початку 7 класу ОСОБА_5 проживає у бабусі. Адміністрація школи намагалася налагодити стосунки між батьками та дитиною. Але мати приходить до школи тільки коли їй потрібно щось отримати, спілкуватися з дівчинкою не намагається, ніяких намагань для того, щоб налагодити стосунки не вбачається. Спочатку всі думали, що це тимчасова ситуація і вона якось вирішиться, але зараз вже очевидно, що ніяких позитивних змін не настає. Вона разом з ОСОБА_5 зверталися до шкільного психолога і дівчинка працювала з нею. На цей час дитина стала більш спокійною, розкритою, веселою. ОСОБА_5 добре навчається і є вірогідність того, що вона зможе поступати в коледж і навчатись за рахунок бюджету. Вважає, що батьки не цікавляться життям дитини, її розвитком, на цей час не приймають ніякої участі у вихованні дитини. На цей час ОСОБА_5 весела та спокійна, у неї покращились стосунки з дітьми в класі, вона приймає активну участь у житті школи та класу; приймала участь в шкільному літньому таборі та була вожатою у малюків.

Свідки, яких суд допитував під час судового розгляду по суті спору пояснень не надали. Пояснення свідків щодо вживання або невживання алкогольних напоїв не мають вирішального значення для розгляду справи, оскільки предметом доказування були факти невиконання батьками їх обов`язків по вихованню та розвитку дитини.

Ці факти встановлені судом на підставі пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 та педагога ОСОБА_9 , які були надані ними під час судового розгляду.

Вирішуючи спір між сторонами суд керується нормами Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року; практикою ЄСПЛ у зазначеній категорії справ.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд вважає встановленим та підтвердженим належними та допустимими доказами те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З літа 2017 року відповідачі усунулись від участі у вихованні дитини, сприянні її навчанню та розвитку. Ці факти по суті поясняли самі відповідачі під час розгляди справи судом. Про це свідчить також те, що за час перебування справи в провадженні суду відповідачі ні в який спосіб не намагалися налагодити стосунки з дитиною, проявити свою зацікавленість в її житті, надавати їй матеріальну підтримку.

Конкретно це проявлялось в тому, що хоча сторони у справі мешкають в одному населеному пункті, а саме м. Синельникове Дніпропетровської області, в одному мікрорайоні, в сусідніх будинках, батьки не відвідували ОСОБА_5 за місцем її проживання та навчання, хоча не мали реальних перешкод для цього. З квітня 2019 року взагалі перестали цікавитись життям та навчанням дитини. При випадкових зустрічах не пробували встановити контакт та покращити стосунки.

Конфлікт, який склався між батьками дитини-відповідачами у справі та позивачем не перешкоджав батькам спілкуватись з дитиною за їх бажанням. Однак, вони не скористалися своїм правом на регулярні побачення і безпосередню участь в житті дитини.

Хоча в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 стверджував, що щомісячно надавав доньці ОСОБА_5 гроші в розмірі не менше однієї тисячі гривень, однак ніяких доказів на підтвердження цього суду надано не було.

Таким чином, судом встановлено, що якнайменше з літа 2017 року ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1 , а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно усунулись від участі у вихованні та забезпеченні дитини.

Той факт, що відповідачі взагалі не цікавляться життям дитини підтверджується тим, що на питання суду відповідач ОСОБА_2 не зміг пояснити в чому на його думку полягає виховання дитини; не зміг відповісти на запитання щодо планів дитини на майбутнє та її намірів щодо подальшого навчання. Також на питання суду відповідач поясняв суду, що він дитину в школі не відвідує, не намагається з нею побачитись, іноді вони зустрічаються на вулиці, але нормальне спілкування у них не складається.

Під час судового розгляду 18 грудня 2020 судом було з`ясовано, що всупереч вимогам закону, ОСОБА_4 не отримала ІД-картку громадянина України, що стане перешкодою для здачі нею в 2021 році Державної підсумкової атестації, отримання свідоцтва про середню освіту і ставить під загрозу отримання нею професійної- технічної освіти. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні в цю дату переконував суд, що він обов`язково оформить доньці ІД-картку. Однак, в судовому засіданні 22 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомила суд про те, що ІД-картку вона з батьком не оформила оскільки свідоцтво про народження знаходиться у відповідачки ОСОБА_3 і вона не має намір його віддавати.

Також, за час судового розгляду з грудня 2020 року по січень 2021 року відповідачі не надавали коштів на утримання доньки і ніяких доказів з цього приводу суду не надавали.

Крім того, педагог ОСОБА_9 , яка також є класним керівником ОСОБА_10 повідомила суд, що батьки і станом на 22 січня 2021 року до школи не приходять, життям та навчанням доньки не цікавляться.

Ці обставини підтверджуються поясненнями неповнолітньої ОСОБА_4 , та педагога ОСОБА_9 , які були надані ними під час розгляду справи в суді.

Тобто, навіть за той час коли в справі була оголошена перерва і відповідачі мали можливість здійснити щось на користь дитини- жодного кроку з їх боку в цьому напрямку вчинено не було.

Заперечення відповідачів зводились до того, що вони не зловживають алкоголем, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, постійно працюють і мають можливість утримувати дитину.

Суд дійшов до висновку, що внаслідок того, що відповідачі самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків між ними та дитиною втрачені емоційні зв`язки, відчуття довіри і дитина не отримує батьківської підтримки, необхідної для формування самоповаги. Разом з тим, відчуття самоповаги є соціальною потребою людини, яка безумовно впливає на формування характеру, цілей та можливості реалізовувати себе в соціумі.

Оскільки ця ситуація продовжується тривалий час, з літа 2017 року, а на цей час в житті ОСОБА_5 настають суттєві зміни життєвого укладу, які вимагають безпосередньої участі батьків та їх підтримки, то суд вважає, що з врахуванням пасивної позиції відповідачів відносно виконання батьківських обов`язків їх формальна участь буде перешкоджати ОСОБА_13 в отриманні освіти та подальшому навчанні. Такі висновки зроблені судом, оскільки дитина заявила про свій намір продовжити навчання в іншому населеному пункті, а питання щодо влаштування на проживання в іншому місті в гуртожитку та інші процедурні питання вимагають згоди батьків або опікунів.

Разом з тим, суд вважає, що не достатньо мати намір і бажання виховувати дитину. Про те, що батьки приймають будь-яку участь в вихованні дитини можуть свідчити будь-які їх дії. Однак, під час судового розгляду відповідачами не надано ніяких підтверджень того, що вони намагалися щось зробити для дитини і на її користь.

Суд вважає за необхідне зазначити, що батьківські права прямо пов`язані з належним виконанням батьківських обов`язків, які встановлені ст. 150 СК України в якій зазначено:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Суд вважає встановленим, що із наведеного переліку батьківських обов`язків відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконують половини своїх батьківських обов`язків, так як вони не піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; не забезпечують здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готують її до самостійного життя; не поважають дитину та її особисті потреби; хоча дитина тривалий час перебуває у позивачки батьки не піклуються про неї.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Суд з урахуванням твердження відповідачів про бажання змінити поведінку щодо дитини ретельно перевірив їх доводи, чи дійсно поведінка позивача була такою, що перешкоджала відповідачам спілкуватися з донькою. При цьому суд дійшов до висновку, що у відповідачів не було видимих перешкод для відновлення стосунків з дитиною. Причини, з яких відповідачі не брали участі у вихованні дитини були суто суб`єктивними, відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків і не намагалися змінити своє ставлення до доньки. Також, під час судового розгляду суд встановив, що сімейні зв`язки між батьками і дитиною втрачені і на цей час не можуть бути відновлені. Також, суду не вдалося встановити як відповідачі мають намір змінити поведінку щодо дитини, які заходи вони бажають вживати для виконання своїх обов`язків з виховання дитини, оскільки на питання суду відповідачі не змогли відповісти на ці питання.

При вирішенні цієї справи суд вважає за необхідне врахувати такі конкретні обставини.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, на цей час ОСОБА_4 є неповнолітньою, хоча на момент подання позовної заяви її бабусею ОСОБА_1 їй ще не виповнилося 14 років і у неї не було права самостійно подати позовну заяву про позбавлення її батьків батьківських прав.

Разом з тим, слід врахувати те, що хоча ОСОБА_4 досягла неповної цивільної дієздатності відповідно до ст.32 ЦК України, однак із-за недбалого виконання її батьками своїх обов`язків вона не отримала документ, встановленого зразка, який підтверджує її особу і не отримала податковий номер, що перешкоджає їй в здійсненні її особистих прав, в тому числі в праві на отримання освіти .

Станом на момент ухвалення рішення у справі ОСОБА_4 набула статусу неповнолітньої і відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України вільно обирає собі місце проживання.

Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_4 самостійно обрала собі місце проживання за адресою АДРЕСА_1 за адресою проживання позивачки у справі . Дитина не має наміру повертатись на проживання до батьків.

Таким чином, суд вважає, що жоден з інших способів захисту на цей час не буде ефективним, окрім позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки це дозволить позивачці діяти від імені і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 при оформленні документів, що посвідчують особу та в інших випадках, в яких передбачена участь батьків або піклувальників.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України відповідачі мають право на поновлення їх у батьківських правах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Суд з урахуванням інтересів дитини з`ясував, чи буде позбавлення відповідачів їх батьківських прав становити втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у право заявника на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, однак, на цей час погіршення особистих стосунків батьків та дитини мають необоротний характер та є підставою для позбавлення батьківських прав.

При цьому, суд надає оцінку тому, що позбавлення батьківських прав, здійснено згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України) та спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету.

З врахуванням встановлених судом обставин у справі суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд встановив наступне.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачка ОСОБА_1 була звільнення від оплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно, судовий збір за позовні вимоги в цій частині підлягають стягненню з відповідачів на користь держави.

Судовий збір, який був сплачений позивачкою за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.04.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.04.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави в особі: Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір в розмірі 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь держави в особі: Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір в розмірі 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2021 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко