Справа №705/2351/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Піньковського Р.В.

при секретарі Заболотній Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про те, що 05 вересня 1977 року їй було видано трудову книжку на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, спеціальність «секретар-машиністка». В подальшому прізвище « ОСОБА_1 » у зв`язку з одруженням було змінено на « ОСОБА_1 ».

16.12.2020 року нею була подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про призначення пенсії у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До своєї заяви про призначення пенсії нею було долучено відповідні документи, серед яких була архівна довідка Уманської міської ради № 54-19/01-23/212 від 19.01.2021 року.

18.02.2021 року з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області їй надійшла відповідь, згідно якої відповідно до наданих нею документів та даних персоніфікованого обліку, її страховий стаж становить 21 рік 07 місяців 05 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком. При цьому, пенсійний фонд зазначив, що до страхового стажу не зараховано період з 29.10.1985 року до 11.09.1989 року, так як в архівній довідці за вказаний період вказано помилково її прізвище російською мовою як « ОСОБА_1 ». Однак, згідно паспорту НОМЕР_1 її прізвище російською мовою є « ОСОБА_1 ».

На підставі допущеної помилки у прізвищі російською мовою, яка зазначена в архівній довідці, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не зарахувало до трудового стажу період з 29.10.1985 року до 11.09.1989 року та відмовило у призначенні пенсії і рекомендували звернутися до суду з метою встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу.

Просить суд винести рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу - архівної довідки Уманської міської ради № 54-19/01-23/212 від 19.01.2021 року зі страховим стажем за період з 29.10.1985 по 11.09.1989 рр., їй - заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла письмова заява представника позивача - адвоката Гупала М.М., у якій просить суд справу слухати у його відсутність та у відсутність його довірителя ОСОБА_1 , вимоги заяви підтримують та просять суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ в Черкаській області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять справу слухати у відсутність їх представника та прийняти рішення по наявних матеріалах справи. Разом з тим повідомляють, що архівна довідка № 54-19/01-23/212 від 19.01.2021 року належить особі, якій вона видана, однак інформація, зазначена у довідці, стосується «Тов. ОСОБА_1 » (у документах російською мовою).

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 05.09.1977 року було оформлено трудову книжку російською мовою на ім`я: « ОСОБА_1 , 1960 года рождения, образование: среднее, профессия - секретар-машинист». В подальшому у вказаній трудовій книжці зроблено виправлення, а саме прізвище « ОСОБА_1 » закреслено та записано російською мовою « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 20 лютого 1985 року Дзензелівською сільською радою Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 20 лютого 1985 року, актовий запис № 3. Прізвища після реєстрації шлюбу: дружини - ОСОБА_1 , чоловіка - ОСОБА_1 .

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 09 червня 2006 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, прізвище заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , російською мовою записано як « ОСОБА_1 ».

Згідно архівної довідки Уманської міської ради № 54-19/01-23/212 від 19 січня 2021 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , у документах архівного фонду Уманського управління торгівлі виконавчого комітету Уманської міської Ради народних депутатів (з 24.09.1992 - Уманський комерційно-виробничий Концерн; з 15.10.1993 - Уманське орендне підприємство «Комерсант»; з 11.07.1996 - Відкрите акціонерне товариство «Комерсант») у книзі наказів начальника управління з особового складу за 1985 рік значиться, що наказом від 24 жовтня 1985 року № 77, параграф 16 «Тов. ОСОБА_1 - принять в Управление торговли рабочей гастронома №1 отд. «Гастрономия» с 29.10.85г.» (так у документах російською мовою, повністю не зазначено). У документах архівного фонду Уманського управління торгівлі виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів у книзі наказів начальника управління з особового складу за 1989 рік значиться, що наказом від 11 жовтня 1989 року № 131, параграф 8 «Тов. ОСОБА_1 рабочую гастроному № 1 уволить с 11.09.89г. по собственному желанию» (так у документі російською мовою, водністю не зазначено), відповідно до ст. 38 КЗпП УРСР.

Згідно листа ГУ ПФУ в Черкаській області від 01.06.2021 року направленого на ім`я ОСОБА_1 , заявнику повідомлено, що при призначенні їй пенсії до страхового стажу не зараховано в тому числі період з 29.10.1985 до 11.09.1989, оскільки виявлено розбіжності у написанні її прізвища російською мовою у паспорті громадянина України та архівній довідці.

Судом взято до уваги, що згідно надої заявником копії паспорту громадянина України російською мовою прізвище заявника « ОСОБА_1 ».

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника, оскільки надає правові підстави для реалізації майнових прав, зокрема для призначення пенсії.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність безпосередньо досліджених наданих заявником доказів в їх сукупності, суд вважає їх достатніми та взаємопов`язаними для встановлення факту про те, що архівна довідка № 54-19/01-23/212 від 19.01.2021 року видана заявнику ОСОБА_1 .

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення при розгляді справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати встановленим факт належності правовстановлюючого документу - архівної довідки Уманської міської ради № 54-19/01-23/212 від 19.01.2021 року зі страховим стажем за період з 29.10.1985 по 11.09.1989 р., заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський