Провадження № 22-ц/801/75/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 рокуСправа № 127/15584/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Кузьменко Б. І.

За участю: представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Хейніса О. Г. і Федик Ю. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання недійсним правочину, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

Рішення ухвалила суддя Медяна Ю. В.

Рішення ухвалено об 11.49 год у м. Вінниці

Дата складення повного тексту рішення невідома,

Встановив:

04 червня 2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до АТ «АКРСОЦБАНК» і державного реєстратора філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С. Ю. про визнання недійсним правочину, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким просили визнати недійсним вчинений АТ «УКРСОЦБАНК» правочин щодо набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 23892539 від 11 грудня 2017 року), згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і.н. 38684507 від 12 грудня 2017 року, прийняте державним реєстратором філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» Хмельницьким С. Ю. на підставі застереження про задоволенні вимог іпотекодержателя в іпотечному договорі № 050/1 від 29 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С. М. та зареєстрованого за № 385; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38684507 від 12 грудня 2017 року державного реєстратора Хмельницького С. Ю. філії КП «Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві, про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ПАТ «УКРСОЦБАНК».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року задоволено заяву представника позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Хейніса О. Г. про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 . Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року залучено до участі у справі третьою особою на стороні відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року залучено АТ «АЛЬФА-БАНК» правонаступником АТ «Укрсиббанк» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «АКРСОЦБАНК», державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання недійсним правочину, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

20 березня 2020 року представник позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвокат Хейніс О. Г. подав до суду клопотання, яким просив при прийнятті рішення вийти за межі позовних вимог, що не суперечить статті 5 ЦПК України та визнати недійсним вчинений АТ «УКРСОЦБАНК» правочин щодо набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 і скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 23892539, дата, час державної реєстрації: 11 грудня 2017 року 19:01:16, на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 18 травня 1993 року, згідно рішення від 18 травня 1993 року за № 322, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16 серпня 1993 року за реєстровим № 780/6837, записано в реєстрову книгу № 154, вони набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54,8 кв. м.

29 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АБ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 057/38-202 від 29 лютого 2008 року, який укладений банком із позичальником ОСОБА_3 про повернення позичальником кредиту в сумі 60 000,00 доларів США, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_1 .

Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С. М.

У березні 2018 року вони дізналися, що право власності на предмет іпотеки перереєстровано за іпотекодержателем АТ «УКСОЦБАНК».

Перереєстрація проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С. Ю. за № 38684507 від 12 грудня 2017 року.

У довідці № 118177760 від 23 березня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11 грудня 2017 року, підставою виникнення права власності вказано: «Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк», довідка про розрахунок заборгованості, серія та номер: 10.1/87/23643, виданий 06 грудня 2017 року, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 286, виданий 18 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 111, виданий 20 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; список згрупованих поштових відправлень, серія та номер: 9616, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; лист-повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 120, виданий 18 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; звіт про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170830-005, виданий 31 серпня 2017 року, видавник: ТОВ «Бізнес Асистент»; іпотечний договір, серія та номер 050/1-246, виданий 29 лютого 2008 року, видавник: Приватний нотаріус Дунаєвська С. М.; договір кредиту, серія та номер: 057/38-202, виданий 29 лютого 2008 року, видавник: сторони».

Право власності на квартиру позивачів перереєстроване за АТ «УКРСОЦБАНК» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С. Ю. індексний номер: 38684507 від 12 грудня 2017 року.

Позивачі вважають рішення державного реєстратора Хмельницького С. Ю. незаконним, прийнятим на підставі недійсного правочину, тому воно підлягає скасуванню з тих підстав, що філія КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві акредитована як суб`єкт державної реєстрації у м. Києві, а відповідно до норм ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор цієї філії Хмельницький С. Ю. не мав права приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38684507 від 12 грудня 2017 року, яким проведено державну реєстрацію прав щодо нерухомого майна, яке знаходиться у м. Вінниці.

Також відповідачами порушено норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Позивачі не мають і не мали іншого житла, були зареєстровані і постійно проживали у цій квартирі, яка була передана в іпотеку і виступала як забезпечення зобов`язань за договором кредиту, який є договором споживчого кредиту, наданим позичальнику в іноземній валюті. Загальна площа квартири 54,8 кв. м.

Прийнятим рішенням державного реєстратора Хмельницького С. Ю. про перереєстрацію права власності на квартиру, фактично відбулося примусове стягнення майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Позивачі не отримали жодних повідомлень від АТ «УКРСОЦБАНК» про намір звернути стягнення на заставлене майно і своєї згоди на переоформлення права власності на квартиру вони банку не надавали. Також банк не надсилав позивачам рішення про прийняття предмета іпотеки у власність, в якому б зазначалася його ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя.

Відповідач АТ «УКРСОЦБАНК» не надав державному реєстратору Хмельницькому С. Ю. документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем і боржником, якщо він є відмінним від боржника.

У позивачів відсутні повідомлення про намір банку звернути стягнення на предмет іпотеки.

Державний реєстратор Хмельницький С. Ю. не повідомив позивачів про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку досудового врегулювання.

Позивачі вважають, що оскаржуваним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38684507 від 12 грудня 2017 року порушено їх право власності на житло, так як внаслідок прийняття цього рішення вони позбавлені права власності на належну їм квартиру.

Тому просили захистити порушене їх право власності, задовольнивши позовні вимоги.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання недійсним правочину, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 23892539, дата, час державної реєстрації 11 грудня 2017 року 19:01:16 на квартиру АДРЕСА_1 ; підстава виникнення права власності: повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; довідка про розрахунок заборгованості, серія та номер: 10.1/87/23643, виданий 06 грудня 2017 року, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 286, виданий 18 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 111, виданий 20 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; список згрупованих поштових відправлень, серія та номер: 9616, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; лист-повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 120, виданий 18 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; звіт про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170830-005, виданий 31 серпня 2017 року, видавник: ТОВ «Бізнес Асистент»; іпотечний договір, серія та номер 050/1-246, виданий 29 лютого 2008 року; видавник: Приватний нотаріус Дунаєвська С. М.; договір кредиту, серія та номер: 057/38-202, виданий 29 лютого 2008 року; підстава виникнення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38684507 від 12 грудня 2017 року 19:13:46, Хмельницький Сергій Юрійович, Філія Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві, м. Київ».

Зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, так як прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами справи не підтверджується, що повноваження державного реєстратора філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С. Ю. на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій не розповсюджувались на публічні послуги з державної реєстрації з межах м. Вінниці та оскаржуване рішення останнім було прийнято поза межами адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширювались його повноваження, є безпідставним, так як вказана обставина не може підтверджуватися матеріалами справи, а регулюється нормами Закону, а саме частиною 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які підлягали застосуванню.

Також судом першої інстанції не враховано, що примусове стягнення майна відбулося без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а дійшовши висновку про те, що твердження позивачів про вчинення реєстраційних дій з порушенням зазначеного закону, не застосував висновки Верховного Суду по аналогічних справах.

У відзиві на апеляційну скаргу, надану представником відповідача ПАТ «АЛЬФА-БАНК», він вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення апеляційної скарги і позовних вимог позивача, тому просить відмовити у їх задоволенні.

Інші учасники справи відзив не надали.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, якою просив відкласти розгляд справи у зв`язку із його зайнятістю в цей час в іншому судовому засіданні.

Державний реєстратор Хмельницький С. Ю. і третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися.

Згідно положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Причину неявки представника відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» судом визнано неповажною.

Причини неявки інших учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, також не визнано поважними.

Тому їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 18 травня 1993 року, згідно рішення від 18 травня 1993 року за № 322, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16 серпня 1993 року за реєстровим № 780/6837, записано в реєстрову книгу № 154, позивачам по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 54,8 кв. м. (том 1 а. с. 28).

29 лютого 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (кредитор) і ОСОБА_3 (позичальник) уклали договір кредиту № 057/38-202, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних із щомісячним погашенням рівними частинами в сумі 333,33 доларів США та з кінцевим терміном повернення - до 27 лютого 2008 року. В якості забезпечення позичальником своїх зобов`язань, кредитор укладає в день укладення цього договору - із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (майнові поручителі), іпотечний договір за умовами якого майнові поручителі передають кредиторові в іпотеку двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , іпотечною вартістю 378 750,00 грн. (том 1 а. с. 77-80).

29 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АБ «УКРСОЦБАНК» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (іпотекодавці), для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 057/38-202 від 29 лютого 2008 року, який укладений банком із позичальником ОСОБА_3 про повернення позичальником кредиту в сумі 60 000,00 доларів США, було укладено іпотечний договір № 050/1-246, відповідно до якого предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 81-83).

Договір іпотеки 29 лютого 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С. М. і зареєстрований в реєстрі за № 354.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 118177760 від 23 березня 2018 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ПАТ «УКРСОЦБАНК» 11 грудня 2017 року, державний реєстратор: Хмельницький С. Ю., Філія КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» м. Київ. Підстава виникнення права власності: повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк», довідка про розрахунок заборгованості, серія та номер: 10.1/87/23643, виданий 06 грудня 2017 року, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 286, виданий 18 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 111, виданий 20 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; список згрупованих поштових відправлень, серія та номер: 9616, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; лист-повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 120, виданий 18 вересня 2017 року, видавник: Укрпошта; звіт про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170830-005, виданий 31 серпня 2017 року, видавник: ТОВ «Бізнес Асистент»; іпотечний договір, серія та номер 050/1-246, виданий 29 лютого 2008 року, видавник: Приватний нотаріус Дунаєвська С. М.; договір кредиту, серія та номер: 057/38-202, виданий 29 лютого 2008 року, видавник: сторони (том 1 а. с. 37-38).

Матеріали цивільної справи містять копію матеріалів реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 187-222), де є повідомлення ПАТ «УКРСОЦБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, адресоване іпотекодавцям: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та позичальнику ОСОБА_3 . У повідомленні зазначено, що прострочена заборгованість за кредитним договором № 057/38-202 від 29 лютого 2008 року станом на 02 березня 2017 року складає 160 702,16 доларів США, яку банк вимагає сплатити. Також банк в порядку ст. 35, 36 Закону України «Про іпотеку» попередив їх, що у разі невиконання цієї вимоги протягом 30-ти днів, банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Банк повідомив майнових поручителів і боржника, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», кредитором буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом (том 1 а. с. 196).

Повідомлення направлено боржнику і поручителям 28 серпня 2017 року та вручене адресатам: боржнику ОСОБА_3 вручено 20 вересня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 111 і опис вкладення у цінний лист (том 1 а. с. 193-194); майновому поручителю ОСОБА_2 вручено 18 вересня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 286 і опис вкладення у цінний лист (том 1 а. с. 191-192); майновому поручителю ОСОБА_1 вручено 18 вересня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 7120 та опис вкладення у цінний лист ( том 1 а. с. 208-209).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10.1-87/23643 від 06 грудня 2017 року станом на 30 серпня 2017 року загальна сума заборгованості за кредитом складає суму 132 498,72 доларів США (том 1 а. с. 188).

Згідно звіту № ВА 170830-005 про незалежну оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (по Ѕ частці) згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1993 року № НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», станом на 30 серпня 2017 року ринкова вартість квартири складає 608 280,00 грн. (том 1 а. с. 214-216).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що банком виконано свій обов`язок щодо надсилання боржникам повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та реєстрації права власності на предмет іпотеки після завершення 30-ти денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій по зверненню стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності. Також судом не встановлено, що повноваження державного реєстратора Хмельницького С. Ю. на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій не розповсюджувались на публічні послуги з державної реєстрації в межах м. Вінниці і оскаржуване рішення державним реєстратором було прийнято поза межами адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширювались його повноваження. Судом також не встановлено порушень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» при вчиненні реєстраційних дій, оскільки цей закон застосовується до примусового стягнення, що відсутнє у даному випадку, в зв`язку з тим, що сторони погодили досудове врегулювання спору шляхом передачі банку права власності на предмет іпотеки, тобто згода надана у відповідному застереженні в іпотечному договорі, згоду на яке уже надали майнові поручителі шляхом підписання цього договору.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, оскільки ґрунтується на вимогах закону та на встановлених по справі обставинах.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, та не обмежений доводами і вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 свої доводи виклав таким чином: судом першої інстанції не надано правової оцінки діям державного реєстратора філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С. Ю., повноваження якого на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій не розповсюджувались на публічні послуги з державної реєстрації з межах м. Вінниці і оскаржуване рішення цим державним реєстратором було прийнято поза межами адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширювались його повноваження; судом першої інстанції не враховано, що примусове стягнення майна відбулося без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Такі доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються наступним.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла станом на час вчинення реєстраційних дій - 12 грудня 2017 року) у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина 1).

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина 2).

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина 3).

По справі встановлено, що 29 серпня 2017 року іпотекодержатель ПАТ «УКРСОЦБАНК» надіслав іпотекодавцям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та боржнику ОСОБА_3 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, у якому зазначив суму боргу, яку вимагає сплатити, розміром 160 702,16 доларів США і попередив боржника та майнових поручителів, що у разі невиконання цієї вимоги протягом 30-ти днів банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Це повідомлення отримане 18 вересня 2017 року майновими поручителями і 20 вересня 2017 року боржником.

Протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишилася без задоволення, тому іпотекодержатель користуючись наданим йому правом, прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, після спливу зазначеного у вимозі терміну.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла станом на час вчинення реєстраційних дій - 12 грудня 2017 року) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

В іпотечному договорі від 29 лютого 2008 року, укладеному між іпотекодержателем Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АБ «УКРСОЦБАНК» та іпотекодавцями ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , сторони у пункті 4 обумовили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію. Так у пункті 4.5 іпотечного договору сторони погодили, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: 4.5.3: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (том 1 а. с. 81-83).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла станом на час вчинення реєстраційних дій - 12 грудня 2017 року) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Таким чином правочин щодо набуття АТ «УКРСОЦБАНК» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , вчинений на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» (передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки) та відповідного застереження в іпотечному договорі.

Отже, положення статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яке є застереженням в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки виникло на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надали іпотекодавці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом підписання відповідного іпотечного договору.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку (підпункт 1 пункту 1).

Як встановлено по справі передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, що вчинена в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», як таке що виникло в іпотекодержателя на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надали іпотекодавці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом підписання відповідного іпотечного договору, не вважається примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника).

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивачів про вчинення реєстраційних дій з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на час вчинення реєстраційної дії - 12 грудня 2017 року) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Доводи позивача в апеляційній скарзі в тому, що державний реєстратор філії КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» Хмельницький С. Ю. не мав права приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38684507 від 12 грудня 2017 року, яким проведено державну реєстрацію прав щодо нерухомого майна, яке знаходиться у м. Вінниці, оскільки філія КП Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві була акредитована як суб`єкт державної реєстрації у м. Києві, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Наведених позивачем в апеляційній скарзі обмежень щодо вчинення реєстраційних дій щодо місцезнаходження нерухомого майна, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», станом на час проведення реєстрації, не передбачав.

За правилами статей 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному те безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції, виконавши вимоги зазначених законів, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 382 ЦПК України, суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин

Повне судове рішення складено 21 січня 2021 року