Провадження № 2/643/1388/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 17.09.2020 у розмірі 8361 грн. 30 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії, що надається за адресою: АДРЕСА_1 , що постачає ПрАТ «Харківенергозбут», де проживає. За період з 01.01.2019 по 17.09.2020 за вказаною адресою згідно переданих відповідно до вимог п. 11 Постанови № 312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 8361 грн. 30 коп. Несплата вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 22.10.2020, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а також Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

05.09.2008 ОСОБА_1 з попереднім постачальником електричної енергії АК «Харківобленерго» уклала договір про користування електричною енергією № 3055097, відповідно до умов якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію на адресу: АДРЕСА_1 у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт. Електроустановок споживача, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

У абонента ОСОБА_1 існує заборгованість у розмірі 8361 грн. 30 коп. за спожиту електричну енергію,що споживалась за адресою: АДРЕСА_1 , та утворилась за період з 01.01.2019 по 17.09.2020, що підтверджується наданим розрахунком.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі обґрунтована та підлягає задоволенню.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1891,80 грн. (а.с.1).

Також, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, у видачі якого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2020 № 643/5532/20 відмовлено, та при зверненні до суду із заявою поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ПК України, та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. (1891,80+210,20) та витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247 ч.2, 259, 264-265, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (61037 м. Харків, вул. Плеханівська, 126, , МФО 351823 на п/р НОМЕР_2 в філії ХОУ АТ «Ощадбанк»), заборгованість за спожиту електроенергію, що споживалась за адресою: АДРЕСА_1 , та утворилась за період з 01.01.2019 по 17.09.2020, у розмірі 8361 (вісім тисяч триста шістдесят одну) гривень 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (61037 м. Харків, вул. Плеханівська, 126, , МФО 351629 на п/р НОМЕР_3 в філії ХОУ АТ «Ощадбанк») судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. та витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33 (тридцять три) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається,протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Поліщук