Провадження № 2/727/192/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді:Одовічен Я.В..

за участю

секретаря судового засідання: Кицинюка С.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання.

Посилалася на те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.05.2014 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року і до повноліття дітей.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.11.2017 року було визнано мирову угоду між сторонами, відповідно до якої відповідач погодився сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, сплатити додаткові витрати, які були понесені на утримання неповнолітньої у розмірі 4420 гривень, які будуть сплачені включно до 01.01.2018 року, а позивач у свою чергу відмовилась від позовної вимоги про стягнення з відповідача Ѕ частини додаткових витрат, які були нею понесені на придбання 19.10.2017 року для неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у магазині «Комп`ютерний всесвіт» товарів: комп`ютера АСУС, додаткового сервісу для комп`ютера, сумки для комп`ютера, а всього на суму 21102 гривень.

Умови мирової угоди, затверджені ухвалою суду від 29.11.2017 року, відповідачем виконані не були.

На даний час їх донька ОСОБА_6 є студенткою денної форми навчання в Лондонській академії кінематографічних мистецтв курсу «Виробництво та технології креативних медіа», рівень 3, з отриманням розширеного диплому з терміном навчання з 02.09.2019 року по 23.07.2021 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу.

Навчання доньки у вищому навчальному закладі обумовлює значні матеріальні витрати на одяг, канцтовари, проїзд та харчування.

Крім цього, вказувала на те, що донька ОСОБА_6 має певні вади зору і кожного місяця змушена замовляти лінзи, вартість яких становить від 800 гривень до 1000 гривень.

Також зазначила, що відповідач зареєстрований приватним підприємцем та здійснює діяльність на МТК «Калинівський ринок», має у власності квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0, 0665 га в с.Волока, Глибоцького району, Чернівецької області, стан його здоров`я задовільний, хронічними хворобами не хворіє, інших утриманців немає. Тому вважає, що у нього наявна можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення донькою повноліття.

Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 , оскільки не одержує доходів та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Вказувала на те, що ОСОБА_2 , окрім нерухомого майна на території України, належить на праві власності квартира в м.Баку Азербайджанської республіки. Відповідач є приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність, від якої одержує доходи. Вважає, що зазначені обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що дійсно є приватним підприємцем, однак у зв`язку з пандемією коронавірусу доходів не отримує. На даний час він одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її батьками, відповідно до свідоцтва про народження зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с. 3).

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.05.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року і до повноліття дитини (а.с. 12-13).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.11.2017 року було визнано мирову угоду між сторонами, відповідно до якої відповідач погодився сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, сплатити додаткові витрати, які були понесені на утримання неповнолітньої у розмірі 4420 гривень, які будуть сплачені включно до 01.01.2018 року, а позивач у свою чергу відмовилась від позовної вимоги про стягнення з відповідача Ѕ частини додаткових витрат, які були нею понесені на придбання 19.10.2017 року для неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у магазині «Комп`ютерний всесвіт» товарів: комп`ютера АСУС, додаткового сервісу для комп`ютера, сумки для комп`ютера, а всього на суму 21102 гривень (а.с.14).

18.10.2020 року ОСОБА_5 виповнилось 18 років, на даний час вона є повнолітньою.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Повнолітня ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання в Лондонській академії кінематографічних мистецтв на курсі «Виробництво та технології креативних медіа», рівень 3, з отриманням розширеного диплому. Закінчення навчання заплановано на 23.07.2021 року (а.с.11).

Позивач ОСОБА_7 проживає разом із донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Інспекції житлової власності, округ Кларк.

Таким чином, судом встановлено, що донька є повнолітньою та продовжує навчання в Лондонській академії, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі по 3000 гривень щомісячно.

Розглядаючи аргументи, наведені представником позивача, суд виходить із наступного.

Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У судовому засіданні судом були з`ясовані наступні обставини, які в силу приписів статті 182 Сімейного кодексу України мають враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Зокрема, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Із досліджених судом свідоцтв про народження дітей видно, що батьком дітей зазначено ОСОБА_2 .

Відповідачу належить на праві власності наступне нерухоме майно: земельна ділянка, площею 0,0665 га, кадастровий номер №:01:001:0513, що розташована в с. Волока, Глибоцького району, Чернівецької області; квартира АДРЕСА_1 . Зазначені обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.11.2020 року (а.с.15-16).

Крім того, ОСОБА_2 належить на праві власності чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_3 , Азербайджанська республіка.

Із досліджених судом угод №546 (к) від 10.12.2008 року та №1413/1тс від 08.04.2014 року, укладених між КП «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» та ОСОБА_2 видно, що останній орендував торгівельні місця: № НОМЕР_1 , площею 4 кв.м., а також №16-М, площею 34,02 кв.м. Термін дії угод відповідно визначено до 31.12.2018 року та до 31.12.2016 року. Одночасно п.5.7 Угоди №546 (к) від 10.12.2008 року сторони погодили, що угода вважається продовженою, якщо за місяць до закінчення строку дії не буде письмово заявлено однією з сторін про відмову від цієї угоди або її перегляд.

Відповідач є приватним підприємцем, згідно наданої суду інформації про доходи від підприємницької діяльності Головного управління ДПС у Чернівецькій області, у ОСОБА_2 за три квартали 2020 року, жовтень та листопад 2020 року відсутні задекларовані доходи.

Також ОСОБА_2 було надано суду: витяг з історії хвороби №3917 Кардіологічного диспансеру, згідно якого останній перебував на стаціонарному лікуванні з 14.08.2018 року по 27.08.2018 року з діагнозом: дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба; виписки Міської клінічної лікарні №3 за 2011 рік, згідно яких відповідачу поставлено діагноз: хронічний панкреатит з порушенням зовнішньо-секреторної недостатності, загострення, хронічний змішаний гепатит.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів тих обставин, що у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу на період навчання своєї повнолітньої доньки, а також того, що він є непрацездатним. Надані суду медичні довідки свідчать про наявність в останнього хронічних хвороб, однак будь-яких відомостей щодо стану здоров`я відповідача на час розгляду справи суду надано не було.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в академії, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність доходів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому позивачем, та приходить до висновку, що ОСОБА_2 фактично спроможний надавати допомогу на повнолітню доньку у розмірі 1200 гривень щомісячно.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180-183,184,191, 198-201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), мешканця АДРЕСА_4 , аліменти на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 на утримання повнолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1200 гривень щомісячно на період її навчання на денній формі навчання в Лондонській академії кінематографічних мистецтв, починаючи з 27.11.2020 року до 23.07.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено 22.01.2021 року.

Головуючий суддя: _________________ Одовічен Я.В.