Дата документу 08.11.2021 Справа № 554/6579/21
Провадження № 2/554/2554/2021
08.11.2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - Материнко М.О.,
за участю секретаря судового засідання - Тімофєєвої Я.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення права користування житлом
У липні 2021 року позивачка звернувся до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого прохала суд визнати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою, окрім неї, зареєстрований її чоловік ОСОБА_3 , їх усиновлений син ОСОБА_2 .
10 грудня 2020 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено рішення відповідно до якого скасовано усиновлення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неповнолітнього ОСОБА_2 та передано останнього під опіку Службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради.
Позивач вказує, що відповідач не є членом сім`ї позивача, за місцем реєстрації не проживає та створює перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні власністю.
Ухвалою суду від 16.07.2021 р. відкрито загальне позовне провадження по справі.
Ухвалою суду від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримали.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов, а також будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від останнього не надходило.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві подав заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, судом установлено наступне.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 24.02.2011 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі окрім позивача, зареєстровані: ОСОБА_3 (чоловік позивачки) та ОСОБА_2 (усиновлений син).
Відповідно до рішення Октябрським районним судом м. Полтави від 10.12.2020 року встановлено, що усиновлення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неповнолітнього ОСОБА_2 скасовано та передано останнього під опіку Службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради. Дане рішення суду набрало законної сили.
Тобто, починаючи з 11.01.2021 року (дата набрання рішенням суду законної сили) неповнолітній ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача та не проживає за місцем реєстрації.
Відповідно до довідки ЖБК «Геолог» № 194 вбачається, що крім позивача ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 також зареєстровані її чоловік ОСОБА_3 , їх усиновлений син ОСОБА_2 .
Згідно з актом про не проживання осіб за місцем реєстрації, засвідченим сусідами та головою правління ЖБК «Геолог» від 13.07.2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 12.01.2021 року.
Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України).
Житло - одна з основних матеріальних умов життя людини. Відповідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, які призначені та придатні для постійного проживання в них.
Право власності на житло охоплює правомочності із володіння, користування та розпорядження ним як об`єктом права власності. Ці правомочності можуть належати тільки власнику житла та іншим особам, зокрема, які проживають разом із ним, у тому числі на праві спільної власності.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Згідно зіст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно, вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника, й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.ч.1,2ст.405 ЦК України,члени сім`ї власника житла,які проживають разом з ним у будинку (квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач не є членом сім`ї власника житла, не проживає в ньому більше шести місяців та фактично знаходиться під опікою служби у справах дітей.
За таких обставин, суд вважає, що права позивача, як власника вказаного нерухомого майна, є порушеними наявною реєстрацію відповідача у вказаному будинку, у зв`язку з чим підлягають захисту у спосіб зазначений позивачем.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 16, 29, 317, 319, 321, 391, ч. 2 ст. 405, ЦК України, ст. 150, ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 2-5, 10, 76-89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення права користування житлом - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, адреса: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 30.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 16.11.2021 року.

Суддя М.О. Материнко