Єдиний унікальний номер 725/4889/21
Номер провадження 2/725/827/21
22.11.2021 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Федіної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,
та предстанвика позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, -
У серпні 2021 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обгрунтування якого посилалась на те, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.04.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування вказаного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України їй було завдано матеріальну та моральну шкоду. Зокрема вона витратила 1223,17 грн. на придбання ліків для лікування спричиненого їй тілесного ушкодження, а також зазнала моральних страждань, які виразились у порушенні звичайного способу життя, душевних хвилюваннях, фізичному болю.
В рамках кримінального провадження з цивільним позовом до відповідача не зверталась, оскільки останній обіцяв відшкодувати завдану шкоду, натомість обіцянку не виконав, що зумовило звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.
В судовому засіданні позивач та її предстанвик позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі.
Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано відзиву.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встанволено, що вироком Першотранвевого районного суду м.Чернівці від 08.04.2021 року ОСОБА_3 визнано визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнено від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (роки) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповновадений орган з питань пробації про зміну місця проживання (а/с 4).
За змісту вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_3 визнанний винним у тому, що 12 січня 2021 року, близько 17 год. 30 хв. він, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого особистого конфлікту з сусідкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою похилого віку та пенсіонером, діючи умисно, протиправно з умислом на спричинення тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_1 удар твердим тупим предметом в область правої нижньої променевої кістки руки, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: скалкового перелому дистального кінця ліктьової кістки без зміщення відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи під №70-мд від 20.01.-25.01.-2021 року у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Згідно ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Зі змісту вказаного вироку вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження з цивільним позовом не зверталась.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.
Крім того, з огляду на положення ст. 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник) (правова позиція Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року).
З урахуванням обставин, встанволених вироком Першотранвевого районного суду м.Чернівці від 08.04.2021 року суд вважає доведеним факт завдання потерпілій шкоди внаслідок вчиненого відповідачем відносно неї кримінального правопорушення. Розмір матеріальної шкоди в сумі 1223,17 грн. підтверджується квитанціями на придбання ліків, копії яких додані до матеріалів справи (а/с 11-12).
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкода в розмірі 1223,17 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.
З урахуванням встанволених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей її емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених нею у зв`язку з цим страждань.
Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом підлягала звільненню від сплати судового збору, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільення відповідача від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі вище викладеного та керуючись стст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 116, 117, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлений 25.11.2021 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна