Справа № 149/2992/21
Провадження №2/149/790/21
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.2021 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до Уланівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого до успадкування залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, 1970 року забудови з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Однак прийняти спадщину в нотаріальному порядку виявилось неможливим, оскільки з відсутністю документа щодо права власності на житло. У зв`язку із викладеним позивач вимушена звернутися із вказаним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заперечень щодо заявлених позовних вимог суду надано не убло.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.09.2015 року. (а.с.11)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_4 (а.с.12)

Після смерті ОСОБА_2 до успадкування залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, 1970 року забудови, з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с.15-17), довідкою КП «Бердичівське міське бюро технічної інвентаризації» № 511 від 06.10.2021 року (а.с.18).

У відповідності до довідки Уланівської сільської ради № 120 від 03.09.2021 року, житловий будинок в АДРЕСА_1 , належав померлому ОСОБА_2 та документи на будинок не виготовлялись, земля не приватизована. (а.с.20)

Але, оформити належним чином спадкове майно не представляється можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 43171/02-31 від 24.09.2020 року. (а.с.14)

За приписами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення ЦК України застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Відповідно до п. 4.18 Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

А тому враховуючи все вище викладене, суд приходить до переконання, що позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на нерухоме майно після смерті свого батька. Саме через цю обставину вона змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355, 392 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.