Дата документу 02.08.2021 Справа № 937/5334/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/5334/20 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Провадження № 22-ц/807/2420/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Дубінчук Жанни Михайлівни на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зменшення розміру аліментів, зобов`язання виконавчої служби здійснити перерахунок розміру стягнутої суми аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Мелітопольського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зменшення розміру аліментів, покладення обов`язку на виконавчу службу здійснити перерахунок розміру аліментів з дати відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 з нього було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2019 та до повноліття дитини. Постановою головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 11.01.2020р. відкрито виконавче провадження №60952562 з примусового виконання рішення суду. З вересня 2015 року він перебуває у повторному шлюбі зі ОСОБА_4 . Крім того, у нього на утриманні знаходиться матір ОСОБА_5 , яка не є пенсіонером, однак в силу свого віку часто хворіє і потребує матеріальної допомоги. Рухомого та нерухомого майна він не має, є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення. З огляду на вказане, розмір аліментів у сумі 5000 грн. для нього є дуже завеликим і таким, що значно погіршує його матеріальний стан. Вищезазначене стало підставою для звернення до суду.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив з урахуванням уточнених позовних вимог: зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 5000 грн., на ј частку від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку; зобов`язати Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснити перерахунок розміру стягнутої суми аліментів з дати відкриття виконавчого провадження №60952562.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2021 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 11 березня 2019 року та до повнолітня дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2019 року по цивільній справі № 501/731/19.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий лист № 501/731/19 про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн., щомісячно, виданий за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2019 року після стягнення з нього аліментів та заборгованості, якщо така є станом на час набрання рішенням законної сили, відкликано, стягнення за виконавчим листом припинено.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 у особі представника адвоката Дубінчук Ж.М. подала апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_2 в позовній заяві, посилаючись на підстави зміни способу стягнення аліментів, не довів погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення Іллічівським міським судом Одеської області від 03 вересня 2019 року. Крім того, заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2019 року по справі № 501/731/19, яке набрало законної сили 03 жовтня 2019 року, позивачем не оскаржувалося. Замість цього, відповідач з грудня 2019 року став звертатися до суду з позовами про зміну способу стягнення аліментів (Іллічівський міський суду Одеської області справа 501/4333/19, Мелітопольський міськрайонний суду Запорізької області - справа № 937/4162/20), але правом на заміну способу стягнення аліментів наділений лише стягувач.

01 липня 2021 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та вказує, що розмір аліментів в сумі 5000 грн., визначений заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 року, є дуже завеликим і таким, що погіршує його матеріальний стан. Зменшення розміру аліментів не призведе до зменшення мінімального розміру аліментів на дитину, встановленого законодавством, і не вплине на інтереси дитини, оскільки у такому випадку сума аліментів вдвічі перевищуватиме мінімальний розмір аліментів, передбачений законодавством на одну дитину. Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі № 501/731/19 від 03.09.2019 року про стягнення аліментів ОСОБА_2 не оскаржував, оскільки є військовослужбовцем та на момент розгляду справи Іллічівським судом Одеської області перебував у відрядженні у зв`язку із виконанням службових обов`язків. Тому й звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду лише після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення про стягнення аліментів з позовом про їх зменшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Колегія зазначає, що зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погоджується лише з частиною рішення суду, а саме: в частині задоволення позову ОСОБА_2 щодо зміни розміру аліментів, та в ній не наводиться мотивів незаконності рішення в частині відмови у позові щодо покладення обов`язку на виконавчу службу з перерахунку розміру аліментів з дати відкриття виконавчого провадження. Тому за приписами статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу лише в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та зменшуючи розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 року, з 5000 грн. до 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що визначений розмір аліментів в сумі 5000 грн. для позивача є дуже завеликим і таким, що погіршує його матеріальний стан.Також, при визначенні аліментів у частці від заробітку (доходу) судомбуло враховано рівні обов`язки сторін з утримання дитини, а томубуло зменшено розмір стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 5000 грн. до 1/4 частини від доходу позивача щомісячно.

Проте із такими висновками суду колегія суддів не погоджуєтьсяз таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини,
відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною сьомою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню.
Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 333/247/19, відповідно до наведеної норми права підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.

Встановлено, що заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2019р. та до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-10).
Постановою головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Міщенком В.А. від 11.01.2020 відкрито виконавче провадження № 60952562 з примусового виконання заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 щодо стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 м. Мелітополя Запорізької області з 28.05.2001 у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою командира в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 від 10.02.2020 № 225 (а.с.12).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 28.11.2019 відсутні відомості про наявність права власності на нерухоме майно зареєстрованого за ОСОБА_2 (а.с.13).

Як вбачається з довідки, виданої начальником відділення № 243 АТ «УКРСИББАНК» Мусійко Н.В. від 05.02.2020, станом н 05.02.2020 ОСОБА_2 має відкритий в АТ «УКРСИББАНК» картковий рахунок, валюта рахунку: гривня, залишок коштів на рахунку: 55 грн. 62 коп.(а.с.14).

Згідно довідки, виданої керівником проекту по роботі з документами клієнтів ОСОБА_7 від 05.02.2020, станом на 05.02.2020 ОСОБА_2 має відкрити й в АТ «ПРИВАТБАНК» картковий рахунок, валюта рахунку: гривня, залишок коштів на рахунку: 3021 грн. 14 коп. (а.с.15).

12.09.2015 позивач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №796 (а.с.17).
Згідно довідки старшої по будинку про склад сім`ї, ОСОБА_2 проживає разом із дружиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).
Відповідно до довідки про доходи і податки, виданої КНП «ТМО Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та ШМД» № 42 від 04.02.2020, ОСОБА_4 працює в КНП «ТМО Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та ШМД» на посаді медсестра, дохід з січня 2019 року по грудень 2019 року склав 51 887 грн. 37 коп.(а.с.16).
Згідно довідки про доходи, виданої ВЧ НОМЕР_1 від 10.02.2020, ОСОБА_2 є військовослужбовцем у ВЧ НОМЕР_1 , обіймає посаду техніка, загальна сума доходу за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, без урахування аліментів, становить 162 415 грн. 96 коп.
Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги, що законодавство встановлює можливість зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального становища, сімейного стану та стану здоров`я сторін після прийняття рішення про стягнення аліментів і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову суперечать вище наведеним вимогам матеріального права, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимим доказами погіршення його майнового стану, а судом лише було проаналізовано всі ті ж самі обставини, які існували на час ухвалення заочного рішення про стягнення аліментів.

Втім,у проміжку часу після ухвалення рішення від 03.09.2019р. і до звернення до суду з позовом 28.07.2020 року про зміну розміру аліментів у ОСОБА_2 , як у платника аліментів, не відбулось ніякої зміни матеріального становища, сімейного стану та стану здоров`я. Принаймні про це доказів позивач не надав.

Тобто підстави, на які позивач посилається у своїй позовній заяві, а саме: перебування на військовій службі, укладення повторного шлюбу у вересні 2015 року, похилий вік його матері існували на момент прийняття судового рішення про стягнення аліментів.
Одночасно, при ухваленні заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 року у справі № 501/731/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Чорноморська міська рада в особі органу опіки та піклування, про встановлення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів судом було визначено розмір аліментів 5000 грн. з урахуванням наявності у ОСОБА_2 при тих же самих обставинах такої можливості.

До позову ОСОБА_2 та при розгляді справи про зменшення розмір аліментів не додано жодного доказу того, що матеріальний статок або стан здоров`я позивача змінився в сторону погіршення.Не наведено жодного доказу, що сплата аліментів в розмірі 5000 грн., порівняно з груднем 2019 року, відобразилась на матеріальному стані позивача.

При ухваленні рішення суд першої інстанції посилається на довідки матеріального стану позивача та членів його родини за 2019 рік, тобто за той же час, коли виносилось заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області. Тобто судом в цій справі враховуються ці ж самі обставини, які вже враховані при стягнення аліментів.

Суд мав відобразити у мотивувальній частині рішення порівняльний аналіз матеріального стану позивача на час постановлення рішення про стягнення аліментів та на теперішній час, з якого достеменно встановити зміну матеріального становища позивача таким чином, що він стає неспроможним сплачувати визначену судом суму аліментів. Натомість, суд лише наводить ті ж самі обставини та на підставі тих же самих доказів, які надавались у справу про стягнення аліментів, та на цьому підґрунті доходить висновки, що визначений судом розмір аліментів погіршує його матеріальний стан. Тобто суд доходить суперечливого висновку, що не матеріальний стан погіршився у позивача з часу присудження аліментів, а саме виплата аліментів у розмірі 5000 грн. тягне таке погіршення, що є закономірним, оскільки виплата аліментів в будь-якій сумі впливає на те, що ця сума не залишається у розпорядженні платника аліментів.

Отже, суд першої інстанції належним чином не вмотивував свій висновок про обґрунтованість вимог позивача про зміну розміру аліментів на 1/4 частку від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку стану здоров`я та матеріального стану позивача у відповідному порівнянні на час присудження аліментів та після цього станом на час звернення з позовом про їх зменшення.

Колегія визнає обґрунтованими також доводи скарги в тій частині, що, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, позивачем не доведено, що його матір ОСОБА_5 , 1960 р.н., перебуває на його утриманні та часто хворіє, та що позивачем у зв`язку з цим було фактично понесені витрати на лікування матері або її утримання, а також їх розмір. Також не є підставою для зменшення розміру аліментів низький заробіток його дружини, яка є працездатною та не обмежена у обранні виду діяльності і у працевлаштуванні.

Колегія суддів звертає також увагу на те, що позов пред`явлено до суду вже через 10 місяців після винесення судового рішення про стягнення аліментів, тобто, через незначний період часу. Однак, позивачем не наведено обставин, які виникли за вказаний період та можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.

Вказуючи про неможливість оскарження заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 року у зв`язку із перебуванням ОСОБА_2 у відрядженні на час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження вказаних обставин. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що відповідач з грудня 2019 року звертався до суду з позовами про зміну способу стягнення аліментів (Іллічівський міський суду Одеської області справа 501/4333/19, Мелітопольський міськрайонний суду Запорізької області - справа № 937/4162/20). В той час, як по суті мав би подати заяву про перегляд заочного рішення, вказавши, що не погоджується саме із визначеним розміром аліментів у сумі 5000 грн. щомісячно.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до частини третьої статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить одержувачу аліментів.

Позивач ОСОБА_2 є платником аліментів, а не їх одержувачем, а тому його вимоги про зміну способу стягнення з твердої грошової суми на частку не ґрунтуються на законі, зокрема, положеннях статті 192 СК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено обставин щодо погіршення його майнового стану, які унеможливлюють сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі. Усі обставини, на які посилається позивач, як на підставу для зменшення розмір аліментів, існували на час ухваленні рішення від 03.09.2019 року та визначення розміру аліментів.

Враховуючи, що позивачем не було доведено наявність обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині і прийняття постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у проміжок часу після ухвалення заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2019 рокуі зверненням до суду з позовом про зміну розміру аліментів 28.07.2020 року у ОСОБА_2 , як у платника аліментів, не відбулось ніяких змін матеріальногостановища, сімейного стану та стану здоров`я, а підстави, на які позивачпосилається у своїй позовній заяві, існували на момент прийняття судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову про зміну розміру аліментів.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення в оскаржуваній частині та прийняття нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог, то з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Дубінчук Жанни Михайлівни задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2021 року скасувати в оскаржуваній частині в частині задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1261 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 02 серпня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.