Ухвала

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 938/434/20

провадження № 61-17885ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут», в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут» про визнання факту перебування у трудових відносинах в період з 26 вересня 2017 року по 18 травня 2018 року, стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненим працівникам,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут» (далі - ТОВ «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут») про визнання факту перебування у трудових відносинах в період з 26 вересня 2017 року по 18 травня 2018 року, стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненим працівникам.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської областівід 21 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов задоволено частково.

Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут» в період з 26 вересня 2017 року по 18 травня 2018 року.

Стягнуто з ТОВ «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 26 вересня 2017 року по 18 травня 2018 року в сумі 13 560 грн та середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиплатою при звільненні в сумі 25 600 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ТОВ «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут», в інтересах якого діє адвокат Атаманюк В. М., подало касаційну скаргу, в якій, заявник просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року та залишити в силі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі щодо вимог майнового характерустановить 112 000 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн * 100 = 227 000,00 грн).

Крім того, позивачем було заявлено вимогу немайнового характеру про визнання факту перебування у трудових відносинах в період з 26 вересня 2017 року по 18 травня 2018 року.

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи та наявність чіткої й незмінної судової практики, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, та з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, зазначених підстав не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут», в інтересах якого діє адвокат Атаманюк В. М., подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційноюскаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут», в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховинський завод мінеральних вод «Буркут» про визнання факту перебування у трудових відносинах в період з 26 вересня 2017 року по 18 травня 2018 року, стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненим працівникам, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк