Провадження № 22-ц/802/1386/21 Категорія: 39 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом та у своїх вимогах просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 52724, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. 24 травня 2021 року щодо звернення стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі ТОВ «Алекскредит») заборгованості за кредитним договором № 3746987 від 11 липня 2020 року у розмірі 26 800 грн.

Разом із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення звернення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., зареєстрованого в реєстрі за № 52724, про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором №3746987 від 11 липня 2020 року у розмірі 26 800 грн по виконавчому провадженню № 66633009, відкритому 14 вересня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є.

Заяву позивач мотивувала тим, що предметом спору є оспорювання нею законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого у подальшому буде здійснюватися звернення стягнення на її грошові кошти, а тому вважає, що вжиття заходів забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відзиви на апеляційну скаргу відповідачем та третіми особами не подавалися.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення заяви, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, оскільки їх невжиття не ускладнить чи не унеможливить виконання рішення суду у цій справі.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 52724, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. 24 травня 2021 року щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором № 3746987 від 11 липня 2020 року у розмірі 26 800 грн (а.с.11-14).

Позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення звернення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., зареєстрованого в реєстрі за № 52724, про стягнення з неї на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором № 3746987 від 11 липня 2020 року у розмірі 26 800 грн по виконавчому провадженню № 66633009, відкритому 14 вересня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. (а.с.15, 15 зворот, 16).

Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1-3 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 25 лютого 2019 року у справах №924/789/18 і № 924/790/18, від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/4762/19, від 21 лютого 2020 року у справі № 910/9498/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 910/72/20, від 30 вересня 2020 року у справі № 910/19113/29, від 30 листопада 2020 року у справі № 910/217/20).

Відповідно до статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, та має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

В розглядуваному випадку позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України просила зупинити стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При цьому позивач подала позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що такий напис вчинено за відсутності доказів безспірності заборгованості боржника. Тобто позовна заява містить немайнову вимогу, рішення про задоволення якої не вимагатиме примусового виконання.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтовувала її можливістю передчасної примусової реалізації майна (звернення стягнення на яке здійснено на підставі згаданого виконавчого напису) до закінчення розгляду зазначеного позову.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що приватним виконавцем 14 вересня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи з примусового виконання виконавчого напису, яким передбачено звернення стягнення на майно на користь банку, а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи приватним виконавцем буде примусово реалізовано майно на прилюдних торгах, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 910/217/20.

Наведених положень норм процесуального права та висновків Верховного Суду суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував.

Враховуючи ту обставину, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача ОСОБА_1 (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду, колегія суддів дійшла висновку, що її заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 , якою вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується позивачем (боржником) у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за № 52724, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором № 3746987 від 11 липня 2020 року у розмірі 26 800 грн по виконавчому провадженню № 66633009, відкритому 14 вересня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо Анатолієм Євгеновичем.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: