ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/290/20 Провадження № 2/636/644/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 14.04.2011 року у розмірі 43381,12 грн. та судового збору у розмірі 2102 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету - заяву №б/н від 14.04.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 . ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.11.2019 року має заборгованість у розмірі 43381,12 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 8502,69 грн.; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК 1154,63 грн., нарахована пеня 31181,84 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2041,96 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі за заявленими підставами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіна О.С. від 03 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного провадження (а.с. 52).

26.05.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначив, що позов не визнає, оскільки анкета - заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить будь-які дані про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу картки, її виду та строку дії, підстави нарахування процентів, і інших даних про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів. Крім того, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, вказаних в позові, і матеріали справи не містять доказів того, що він, підписуючи анкету-заяву, ознайомився й розумів Тарифи та Умови, на яких грунтуються вимоги позову, тобто позивач не повідомив його належним чином про умови кредитування. Також зазначає, що позивач намагається стягнути з нього суми за кредитним договором з 14.04.2011 року, однак звернувся до суду з перевищенням строків позовної давності. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. (а.с. 58-64).

16.06. 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що укладений з ОСОБА_1 договір відповідає вимогам ст. 634, 639 ЦК України та Умовам та правилам надання банківських послуг, які розміщені на сайті позивача та є публічною офертою. До матеріалів справи долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2, 3% (27,60% на рік), вказано розмір комісій та штрафів тощо. Тобто сторонами обумовлено в сі істотні умови договору. З наданої позивачем виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач користувався грошима, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, отримував кошти через банкомат , частково сплачував заборгованість за договором, у зв`язку із чим просить позов задовольнити (а.с. 72-109,128-158).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року справа надійшла в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. ,ухвалою якого від 21 серпня 2020 року справа прийнята до розгляду та призначена у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження( а.с.198-199).

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його адвоката Биченка А.О., в якій також зазначив, що позовні вимоги не визнає за вказаними у відзиві підставами, просить відмовити у задоволенні позову

У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14.04.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який неодноразово змінювався(а.с. 195). Також ОСОБА_1 неодноразово отримував картки, в тому числі: 16.05.2012 року отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії 08/15, 20.08.2013 року отримав кредитну картку № НОМЕР_2 терміном дії 07/17, 03.02.2018 року отримав кредитну картку № НОМЕР_3 терміном дії 12/21 (а.с. 174). Про факт отримання картки ОСОБА_1 свідчить і його фотографія , зроблена позивачем (а.с. 108).

У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Між тим ця анкета-заява не містить відмітки, яку саме карту «Універсальна» отримав відповідач, розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом, пені та штрафів (а.с. 21). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» , «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, contrakt», «Універсальна gold», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, однак вони не містять підпису ОСОБА_1 (а.с. 22, 23-46).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором станом на 28.11.2019 року складає 43381,12 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 8502,69 грн.; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК 1154,63 грн., нарахована пеня 31181,84 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2041,96 грн. штраф (процентна складова).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 .

Таким чином, виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи на а.с. 138-143, яка свідчить про тривалий час користування відповідачем наданим кредитом, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Як вбачається з вказаної виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 останній неодноразово , в тому числі й 03.02.2018 року , у січні та лютому 2019 року поповнював свій картковий рахунок, що відповідно до вимог ч.1 ст. 264 ЦК України свідчить про переривання перебігу позовної давності. Тому посилання відповідача ОСОБА_1 у відзиві на позов про пропуск позивачем строку позовної давності за виниклими правовідносинами, є безпідставними.

Між тим суд не може в повному обсязі погодитися з розрахунками позивача щодо розміру заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про погашення заборгованості за договором, просив стягнути тіло простроченого кредиту, проценти за його користування відповідно до ст. 625 ЦК України та неустойку у вигляді пені та штрафів. Як на підставу своїх позовних вимог про погашення заборгованості за договором банк посилається на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»( без зазначення яка ж з вказаних карток видавалася відповідачу) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», які не підписані ОСОБА_1 . При цьому позивачем не надано достовірних доказів про те, що саме додані до позовної заяви тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Зазначені за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), і які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до виниклих правовідносин згідно ч.4 ст. 163 ЦПК України.

Згідно частини 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Але, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 8502,69 грн. В іншій частині позовні вимоги не доведені, тому не можуть бути задоволені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 411,99 грн.(2102 х 8502,69 : 43381,12 = 411,99).

Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 611, 612,1048-1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , МФО 305299, IBAN-код: НОМЕР_5 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.04.2011 року в розмірі 8502 (вісім тисяч п`ятсот дві ) гривні 69 копійок, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 411,99 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 10 червня 2021 року.

Суддя: