Справа № 367/9779/19
Провадження по справі № 2/367/1720/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 листопада 2021 Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі помічника судді Кузнєцовій П.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.11.2016 року ОСОБА_2 було передано ОСОБА_3 (далі Відповідач) грошові кошти за договором позики в сумі 42 000,00 (сорок дві тисячі) доларів США. На підтвердження укладання договору позики, на підставі ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, Відповідачем були видані розписки, на суми 32 000,00 (тридцять дві тисячі) доларів США та 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що засвідчує отримання грошових коштів на вищевказану суму. Відповідно до власноручно написаних розписок від 10.11.2016 року, грошові кошти у розмірі 32 000,00 (тридцять дві тисячі) доларів США та грошові кошти в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США ОСОБА_3 зобов`язався повернути до 31.12.2016 року, проте у встановлений строк взяті на себе зобов`язання не виконав. Відповідач наявність боргу визнавав, з 2017 року обіцяв повернути борг та неодноразово просив відстрочення сплати боргу, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі. Отже, зазначає про те, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існують договірні правовідносини з позики, останнім не виконані зобов`язання переді позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті, тому, враховуючи встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину існує наявність правових підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Договором позики від 10.11.2016 року.
Стверджує, що оскільки, станом на 12.12.2019 року боргове зобов`язання Відповідачем не виконане, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 42 000,00 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим для його виконання, а саме з 01 січня 2017 року, до 12 грудня 2019 року - дня звернення з позовом про стягнення заборгованості, що становить 1075 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто 42 000,00 доларів США х 1075 день х 3: 100: 365 = 3 711,00 доларів США -3 % річних.
Представник позивача в судовому засіданні просила уточнені позовні вимоги задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням про виклик до суду на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Так, судом встановлено, що 10.11.2016 року ОСОБА_2 було передано ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики в сумі 42 000,00 доларів США.
На підтвердження укладання договору позики, на підставі ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, Відповідачем були видані розписки, на суми 32 000,00 доларів США та 10 000,00 доларів США, що засвідчує отримання грошових коштів на вищевказану суму.
Відповідно до власноручно написаних розписок від 10.11.2016 року, грошові кошти у розмірі 32 000,00 доларів США та грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США ОСОБА_3 зобов`язався повернути до 31.12.2016 року, проте у встановлений строк взяті на себе зобов`язання не виконав.
Ст.ст.3,6,11,525,627,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 10.11.2016 р.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.
На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 610, 611, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,141,263-268 ЦПК України суд,-
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 9989 грн. 20 коп.
Повний текст судового рішення складено 24.11.2021.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мерзлий