КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Павленка С.В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Кредобанк", треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, Приватний виконавець Русецький Павло Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого у реєстрі за № 1283 від 20.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М.

При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову у запропонований в ній спосіб, заявник посилався на те, що невжиття заходів забезпечення її майбутнього позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до того, що належне йому майно буде відчужене, і він, як наслідок, не зможе захистити або поновити свої права без нових звернень до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року заяву задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 65386168, відкритим на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.04.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. (реєстровий номер 1283), боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; стягувач - Акціонерне товариство "Кредобанк" (а.с. 17-19).

В апеляційній скарзі відповідач АТ "Кредобанк", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи, просив ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Так, в обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, постановляюючи оскаржувану ухвалу, не навів жодного обгрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням, та, як наслідок, порушив права АТ "Кредобанк" як стягувача у виконавчому провадженні.

При цьому, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано та проігноровано вимоги ч. 1 ст. 150 ЦПК України та ч. 11 ст. 150 ЦПК України, адже на підставі оскаржуваної ухвали було зупинено торги у рамках ВП №65386168, організатором яких є ДП "Сетам" (а.с. 22-25).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.07.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 77, 78).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.07.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 79).

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Позивач у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник, обгрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вказував, що невжиття заходів забезпечення його майбутнього позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до того, що належне йому майно буде відчужене, і він, як наслідок, не зможе захистити або поновити свої права без нових звернень до суду.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 6 ч. 1. ч. 3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

У свою чергу, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, у таких немайнових спорах має досліджуватися, зокрема, чи зможе позивач ефективно захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 року у справі № 910/11857/20.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову до його пред'явлення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову немайнового характеру, адже з огляду на факт пред`явлення оспорюваного виконавчого напису до виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документу, а також у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавцем буде примусово стягнуте належне йому майно, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що, як наслідок, істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Більш того, з пояснень сторін у судовому засіданні колегією суддів встановлено, що, позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, пред'явлений позивачем у визначений строк після звернення з заявою про забезпечення позову, судом було розглянуто та ухвалено рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Твердження апелянта про незастосування судом п. 11 ст. 150 ЦПК України є безпідставними, оскільки указана правова норма не поширюється на виниклі правовідносини.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Кредобанк", треті особи: Приватний виконавець Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, Приватний нотаріус Русецький Павло Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 30 липня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська