Справа № 686/7836/20
Провадження № 2/686/1986/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2021 м. Хмельницький

Хмельницькийміськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Кшановській Є.З., за участю позивача та представника ОСОБА_1 , представника відповідача Болишевої М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Новатор» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

10 березня 2020 року наказом по ДП «Новатор» №209-ВК «Про припинення трудового договору» позивача було звільнено із займаної посади інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога ДП «Новатор» на підставі ч.1 п.3 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Звільнення вважає незаконним з наступних правових підстав. Обов`язковими підставами для її застосування є:систематичність невиконання, або порушення посадових обов`язків; застосування в минулому заходів дисциплінарного чи громадського стягнення.

Ознайомившись із змістом наказу №209-ВК від 10.03.2020 року, позивач зазначає наступне.

По-перше, що 07 лютого 2020 року наказом директора №1 йому оголошено догану за нібито порушення трудової дисципліни, зокрема відсутність на робочому місці 03 лютого 2020 року в період з 15.00 год. до 16.15 год.

Позивач заперечує цю обставину, оскільки в той день і той період часу проходила зустріч директора заводу ОСОБА_3 з трудовим колективом, членом якого був позивач на той час, а тому виявив бажання та прийняв участь у цій зустрічі з керівництвом підприємства. Чинне законодавство України не вирізняє одних членів трудового колективу від інших, отже в його діях на його думку, не було жодних порушень трудової дисципліни та/або своїх посадових обов`язків.

Окрім того, позивач вважає, що визначення розміру оплати праці та обсягів робіт працівників цеху, з якими 03.02.2020 року проводилась зустріч із директором відносяться безпосереднього до його посадових обов`язків, а тому обов`язково він мав бути присутнім на цій зустрічі.

По-друге, 28 лютого 2020 року комісією із числа працівників підприємства з кабінету позивача вилучено системний блок комп`ютера, який він використовував для виконання покладених на нього посадових обов`язків.

Позивач повідомляє, що у відповідності до правил внутрішнього розпорядку на ДП «Новатор», а також сталої практики, яка склалась роками на цьому підприємстві, за працівниками не було затверджено одиниць оргтехніки, які використовуються для виконання посадових інструкцій, принаймні такий облік офіційно не ведеться, працівники під розпис про отримання у віддання цієї техніки не повідомляються.

Аналогічним чином і йому для виконання службових завдань працівниками із числа служб інформаційно-технічної підтримки, надано було комп`ютер, за який позивач, ніде не розписувався.

Таким чином позивач вважає, що звинувачення його у зберіганні на жорсткому диску окремих файлів, що містять інформацію державного оборонного замовлення для Збройних сил України та інших документів, які не відносились до сфери його повноважень, є безпідставними зі сторони відповідача.

В зв`язку із відсутністю законодавчо встановленої заборони, а також іншої альтернативи, листування з особистої електронної пошти, позивач взагалі не вважає проступком, або порушенням трудових обов`язків.

Також вважає, що виключення його із членів профспілки ДП «Новатор» відбулось неправомірно, оскільки по-перше виключення із членів профспілки не являється громадським стягнення, а по-друге, профспілковий комітет ДП «Новатор» не наділений правами трудового колективу, або його структурного підрозділу, а тому Законом не наділений правом застосовувати громадські стягнення.

Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Новатор» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №1 від 07.02.2020 року щодо оголошення догани інженеру з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр. №62) ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Новатор» №209-ВК від 10.03.2020 року «Про припинення трудового договору» інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр. №62) ОСОБА_2 з 10.03.2020 року на підставі ч.1 п.3 ст.40 Кодексу Законів України про працю.

Поновити його на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога Державного підприємства «Новатор» (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, ) з 10 березня 2020 року.

Стягнути з Державного підприємства «Новатор» (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, ) на користь позивача заробітну плату з усіма нарахуваннями за період вимушеного прогулу.

2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного провадження.

26.05.2020 року відповідачем подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та представник позов підтримали, просять його задовольнити, надали суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просить в його задоволенні відмовити. Надала суду пояснення, що відповідають змісту відзиву на позов.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

З 19 березня 2019 року ОСОБА_2 прийнято на роботу у ДП «Новатор» на посаду інженера відділу праці (підр.44) на підставі наказу №214 від 15.03.2019 року. З 01.10.2019 року переведено на посаду інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62).

На підставі доповідної записки заступника головного технолога ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_2 за порушення трудової дисципліни, яке виявилось у відсутності на робочому місці 03.02.2020 року з 15 год. по 16.15 год. Та з метою недопущення подібних випадків, керуючись ст..ст.147-149 КЗпП України, Правилами внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві наказом державного підприємства «Новатор» №1 від 07.02.2020 року інженеру з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) ОСОБА_2 оголошено догану.

28 лютого 2020 року комісією підприємства вилучено із кабінету інженера- нормувальника 1 категорії ВГТ ДП «Новатор» ОСОБА_2 системний блок комп`ютера, яким останній на постійній основі користується.

В результаті огляду вилученого системного блоку з`ясовано, що ОСОБА_2 на жорсткому диску зберігаються окремі файли, що містять інформацію щодо виготовлення спецвиробів в рамках виконання державного оборонного замовлення для Збройних сил України та інші документи, які не відносяться до сфери його повноважень.

Системний блок був підключений до мережі Інтернет. ОСОБА_2 використовував для листування власну поштову скриньку, що призвело до загрози витоку службової інформації, яку ОСОБА_2 незаконно збирав та зберігав на зазначеному комп`ютері.

10 березня 2020 року громадською організацією - профспілковим комітетом ДП «Новатор» за розповсюдження в мережі Інтернет а також на підприємстві, зокрема на власній сторінці у "Фейсбук", «Відкритого листа трудового колективу ДП «Новатор», який він самовільно підготував, не маючи на те повноважень, та містить неправдиві дані, що підривають ділову репутацію підприємства, вжито заходи громадського стягнення - виключення ОСОБА_2 з членів профспілки ДП «Новатор».

10 березня 2020 року наказом по ДП «Новатор» №209-ВК «Про припинення трудового договору» позивача було звільнено із займаної посади інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога ДП «Новатор» на підставі ч.1 п.3 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Суд вважає, що відповідачем безпідставно не взято до уваги відсутність на робочому місці з поважних причин

Дії позивача щодо подання заяви 06.02.2020 року помічнику директора з кадрів ОСОБА_5 свідчать ні про що інше, як про намір позивача повідомити керівника про наявність обставин, які перешкоджають виконувати посадові обов`язки з поважних причин.

Послідовність дій відповідача щодо звільнення позивача свідчить про цілеспрямованість його дій, які на думку суду носять підготовчий характер для звільнення ОСОБА_2 з роботи в особливий період (карантину).

Наведені позивачем та представником аргументи поважності відсутності позивача на робочому місці з 03.02.2020 року з 15 год. по 16.15 год. знайшли підтвердження у судовому засіданні та беруться судом до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім цього, в силу вимог ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем у судовому засіданні не наведено доказів, які б свідчили про винні дій (бездіяльність) відповідача які спричинили моральну шкоду позивачу таких доказів також, не здобуто судом у судовому засіданні.

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що представником відповідача не представлено доказів, що спростовують позицію позивача щодо порушених його прав зі сторони підприємства, а саме, що ОСОБА_2 систематично не виконував без поважних причин обов`язки, покладені на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та іншими нормативними актами підприємства та ДК «Укроборонпром».

Суд вважає, що факт виявлення підприємством на жорсткому диску зберігання окремих файлів, що містять інформацію щодо виготовлення спецвиробів в рамках виконання державного оборонного замовлення для Збройних сил України та інші документи, які не відносяться до сфери його повноважень, не свідчать на думку суду про невиконання позивачем посадових обов`язків.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому підлягають до задоволення.

Тому суд вважає, що винесені накази державного підприємства «Новатор» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №1 від 07.02.2020 року щодо оголошення догани інженеру з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр. №62) ОСОБА_2 та наказ №209-ВК від 10.03.2020 року «Про припинення трудового договору» з останнім з 10.03.2020 року на підставі ч.1 п.3 ст.40 Кодексу Законів України про працю є незаконними та порушують законні права та інтереси позивача.

Крім цього суд вважає, що позивача слід поновити на роботі з 15 січня 2021 року на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр. №62) із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, включно по 15 січня 2021 року.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані:працювати чесно і сумлінно;

своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу; додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У разі невиконання трудових обов`язків, що визначаються статутами, положеннями або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом підприємств, установ, організацій, в тому числі за порушення режиму трудового часу, до працівника можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності, а також інші заходи впливу щодо забезпечення дисципліни праці - позбавлення працівника премії повністю чи частково, передбаченої системою оплати праці, винагороди за підсумками роботи за рік, одноразової винагороди за вислугу років тощо.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як:догана, або звільнення.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, як-от: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

При визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку особливе значення має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, яка, пов`язується з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.

Наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. У зв`язку з цим, працівника не можна визнати винним, якщо він неналежно виконує свою роботу (не забезпечив виконання), зокрема, внаслідок захворювання або відсутності відповідних умов для її виконання.

В разі виникнення трудового спору наявність чи відсутність поважних причин, а отже, наявність чи відсутність вини працівника, встановлює орган, що розглядає спір.

Відповідно до КЗпП України та враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену в пункті 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним у разі: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України).

Отже, за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку (пункт 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (стаття 149 КЗпП України). Проте відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник має докази того, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не дав. Як правило, таким доказом є акт, складений за підписом декількох осіб у підтвердження відмови працівника надати пояснення по суті порушення трудової дисципліни.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати:ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду; обставини, за яких вчинено проступок; попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Працівник не підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності через незалежні від нього обставини (недостатня кваліфікація, незадовільний стан здоров`я тощо).

Крім того, працівник не підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності: за відмову виконувати роботу, не обумовлену трудовим договором (стаття 31 КЗпП України), за винятком випадків тимчасового переведення працівника на іншу роботу, передбачених статтею 33 КЗпП України; за відмову від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища (частина п`ята статті 153 КЗпП України); за відмову від роботи, яку відповідно до законодавства роботодавець не вправі вимагати від певних категорій працівників (наприклад, залучення до роботи у нічний час та надурочних робіт вагітних жінок і жінок, які мають дітей до трьох років, осіб, молодших вісімнадцяти років (статті 55, 63 КЗпП України).

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, суди з`ясовують, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до положень ч.2 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до п. 8 р. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Даними довідки про дохід підтверджується розмір, виплаченої заробітної плати позивачу у січні 2020 року -5639,11 грн., лютому 2020 року - 6404,10 грн.Отже, середньоденна заробітна плата складає: (5639,11+6404,10)/24 робочих днів = 501,80 грн.

Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 10 березня 2020 року по 15 січня 2021 року складає 127 робочих днів. Отже, заробіток за час вимушеного прогулу за зазначений період складає 63728,65 грн. (127 роб.дні х 501,80 грн.)., який підлягає до стягнення з відповідача.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що дійсно мало місце незаконне звільнення позивача тому позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню, з Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької міської ради підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 63728,65 грн. з нарахуванням і утриманням з суми середнього заробітку податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів при виплаті цих коштів.

Суд вважає, що позовні вимоги знайшли підтвердження у судовому засіданні тому до стягнення на користь позивача підлягає оплата за вимушений прогул з 10 березня2020 року по 15 січня 2021 року у розмірі 63728,65 грн.

6.Судові витрати.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про поновлення на роботі та за вимогу про скасування наказу про звільнення тому судовий збір за дві вимоги у розмірі 1681,60 грн., підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до державного підприємства «Новатор» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу -задоволити.

Визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Новатор» №1 від 07.02.2020 року про оголошення догани інженеру з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Новатор» №209-ВК від 10.03.2020 року про припинення трудового договору інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) ОСОБА_2 з 10.03.2020 року на підставі ч.1 п.3 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) з 10 березня 2020 року.

Стягнути з державного підприємства «Новатор» () на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 63728,65 грн.

Стягнути з державного підприємства «Новатор» () на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) з 10 березня 2020 року, підлягає до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 січня 2021 року.

Суддя С.Л. Стефанишин