КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 758/9097/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Номер провадження: 22-ц/824/846/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І,М., Іванченка М.М.,

при секретарі - Перебитюку А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та Київської місцевої прокуратури № 7, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 , в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в Подільський районний суд міста Києва з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням.

В подальшому, 30 жовтня 2015 року до суду першої інстанції звернувся заступник прокурора Подільського району міста Києва із заявою про вступ прокурора у розгляд даної цивільної справи в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилалась на те, що протягом розгляду справи в суду належним чином виконувала обов`язки позивача, брала участь у всіх судових засіданнях.

Також вказувала, що про судове засідання призначене на 02 липня 2020 року вона повідомлена не була, судових повісток не отримувала.

Зазначила, що постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 2020 року № 211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 липня 2020 року (в редакції на момент ухвалення рішення) на всій території України встановлено карантин.

Апелянт вважає, що залишення позовної заяви без розгляду в період жорстких карантинних обмежень порушує її право на судовий захист.

Наданим процесуальним законом правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В суді апеляційної інстанції, представник Подільської районної в м. Києві державної адміністрації - Мельник Ю.Є. проти доводів апеляційної скарги заперечила посилаючись на їх необґрунтованість. просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Інші учасники справи були своєчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, однак, у судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно приписів ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в Подільський районний суд міста Києва з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням (а.с. 1-15).

Також, 30 жовтня 2015 року до суду першої інстанції звернувся заступник прокурора Подільського району міста Києва із заявою про вступ прокурора у розгляд даної цивільної справи в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 30-31).

Позивачі ОСОБА_1 та представник Київської місцевої прокуратури № 7 у судові засідання призначені на 17 лютого 2020 року та 02 липня 2020 року не з`явились. про причини своєї неявки суд не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без їх участі не звертались.

При цьому, позивачі належним чином повідомлялись Подільським районним судом міста Києвапро дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою (а.с. 171), судовою повісткою з відміткою Київської місцевої прокуратури № 7 про її отримання від 18 лютого 2020 року (а.с. 180), судовою повісткою з відміткою про повернення поштового відправлення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 184-185) .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Посилання апелянта на те, що залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції не врахував зміни до ЦПК України внесені Законом України № 540-IX розділ ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено п.3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину» колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки, ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не підпадають під дію вказаної норми Закону № 540-IX.

Колегія суддів також звертає увагу, що дія карантинних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусу COVID-19, не є безумовною підставою для визнання неявки позивача в судове засідання з поважних причин та відкладення судового засідання, так як, оголошення карантину не зупиняло роботи судів.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 липня 2020 року (в редакції на момент постановлення осаржуваної ухвали) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів № 392 запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Разом з тим, до 22 травня 2020 року позивач не була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та висловити позицію по суті спору, подавши звернувшись до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, подати заяву про відкладення розгляду справи чи клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Вказаних клопотань матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час дії карантину ОСОБА_1 разом з дітьми переїхала до сільської місцевості є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Подільський районний суд міста Києва здійснив всі необхідні заходи для повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд звертає увагу, що провадження у даній справі відкрито 18 вересня 2015 року. Справа перебувала в провадженні суду п`ять років. За цей час, апеллянт, яка була обізнана зі станом судового провадження, не вчинила дій, спрямованих на добросовісну реалізацію своїх процесуальних прав та здійснення обов`язків.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки Подільського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Як наголосив Європейський суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що висновок Подільського районного суду міста Києва про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 та Київської місцевої прокуратури № 7, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є таким що ґрунтується на вимогах закону, тому колегія суддів не вбачаєпідстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

М.М. Іванченко