справа № 278/2917/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки остання у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та, відповідно, без фіксації судового процесу за наявними у справі матеріалами і заперечень щодо такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено.

Відповідач заперечувала задоволення позову, оскільки умови кредитування були не зрозумілими. Факт укладення договору та отримання грошових коштів позичальник не спростовувала.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

Між сторонами 28 червня 2018 року укладено договір про надання банківських послуг, за яким позивач зобов`язався відкрити відповідачеві кредитну лінію та надання в платне строкове користування грошові кошти. Позивач виконав свої зобов`язання. Відповідач, в свою чергу, отримавши грошові кошти не повернув їх банку у зв`язку із чим станом на день звернення до суду наявна заборгованість.

Заборгованість станом на день звернення до суду із даним позовом становить загальний розмір 15 381,44 гривні та складається із заборгованості за тілом кредиту 10 360,67 гривень та заборгованості по відсоткам в розмірі 5 020,77 гривень. Відповідачем не спростовувався такий розмір заборгованості.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. До такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов`язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості.

Встановити інші фактичні обставини справи суду не представилось можливим, оскільки матеріали надавались лише позивачем. Відповідач, своїм правом надання доказів не скористався і суд позбавлений можливості витребувати документи за власною ініціативою.

Суд не приймає до уваги доводи викладені у відзиві з посиланням на правовий висновок ВС, оскільки правовідносини між сторонами в даній справі і згадуваній відповідачем різні. Мало того, суд погоджується і вважає правильною позицію позивача, щодо того, що відповідач була під розпис ознайомлена із умовами кредитного договору та тарифами банку в тому числі розміром відсоткової ставки.

Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 2 270 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ) на користь АТ "АКЦЕНТ БАНК" (м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) заборгованість за кредитним договором Б/Н від 28 червня 2018 року в загальному розмірі 15 381,44 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят одна) гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 270 гривень.

Повне рішення виготовлене 23 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Євген Татуйко