Справа № 345/5118/21
Провадження № 6/345/116/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуші подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Ярослави Ярославівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа

в с т а н о в и в:

головний Державний виконавець Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Я.Я. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа у праві виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на виконанні у Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження 64109140 з виконання вимоги про сплату боргу Ф-64449-51У виданий 19.11.2020 року про стягнення на користь Держави з ФОП ОСОБА_1 9049,48 грн. боргу.

Рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення, боржником не здійснено. Боржник на виклики державного виконавця не з`являється, про причини неявки не повідомляє виконавця.

Вважає, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, тому з метою повного та належного виконання вимоги про сплату боргу.

Головний державний виконавець в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд подання у її відсутності, подання просила задоволити.

Заінтересовані особи в судове засідання не викликались, враховуючи необхідність негайного розгляду подання, діючи з метою захисту прав та інтересів стягувача, суд вважає, що розгляд подання слід провести без участі цих осіб, в порядку частини 4 статті 441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає наступне.

Так, з матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження 64109140 з виконання вимоги про сплату боргу Ф-64449-51У виданий 19.11.2020 року про стягнення на користь Держави з ФОП ОСОБА_1 9049,48 грн. боргу.

Постановою головного Державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Я.Я. від 13.01.2021 року відкрито виконавче провадження.

21.01.2021 року та 01.07.2021 року Постановами головного Державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Я.Я. накладено арешт на майно боржника.

01.07.2021 року головним Державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Я.Я. на адресу ОСОБА_1 направлявся виклик щодо зобов`язання її з`явитися до Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на 08.07.2021 о 09.00 год. щодо сплати боргу.

03.11.2021 року постановою головного Державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Я.Я. накладено арешт на кошти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що в ході виконання рішення суду, для встановлення джерел доходів ОСОБА_1 головний державний виконавець направляла запити в Пенсійний фонд України, Державну фіскальну службу. Згідно отриманої інформації джерел доходів виявлено не було.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 документована пасторним громадянина для виїзду за кордон.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Нормою ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження прав громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до положенняст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Статтею 33 Конституції України гарантовано кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України євинятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи копії документів, не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення. Зокрема, наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику державного виконавця без доказів їх отримання боржником, не можуть підтверджуватихоча б обізнаність останньоїпро відкрите провадження.

Аналізуючи матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що в поданні головного державного виконавця йдеться лише про наявність боргових зобов`язань та що вони не погашені, але ні доводів, ні доказів, які саме дії свідчать про ухилення боржника від виконання цих зобов`язань, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення для боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, як в поданні, так і в матеріалах справи немає. Надані докази свідчать про проведення виконавчих дій, що не є безумовною підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

З урахуванням наведеного, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в поданні головного державного виконавця про обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 слід відмовити, так як виконавцем необґрунтовано необхідность вжиття такого заходу.

На підставі викладеного, керуючисьст. 33 Конституції України,ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст.12,441 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Івасів Ярослави Ярославівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: