Справа № 188/1429/20
Провадження № 2/188/72/2021
18 січня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ніколаєвої І.К.
за участю секретаря
судового засідання Фесик Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер №198375758 сформованого 30.01.2020 року, яке він отримав як спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.01.2020 року серії НОК № 641856, яке посвідчено приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №81.
Після оформлення вищевказаного домоволодіння позивач виявив, що в домоволодінні зареєстрований його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Української сільської ради Петропавлівського району і фактично не проживає за вказаною адресою більше 10 років.
Згідно Акта-обстеження житлово-побутових умов від 10.06.2020 року, складеного депутатом Української ОТГ Британ О.В., в присутності сусідів ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає з сином ОСОБА_1 , з 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачу на теперішній час невідоме місце проживання чи місце перебування відповідача.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України права власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійснення.
Відповідно до ст..386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Власник , який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Права за відповідачем щодо користування належним йому майно не зберігається, між ними відсутні будь які відносини, які відповідно до ст. З Сімейного Кодексу України, вказували б на наявність у них сімейних відносин.
Керуючись ст.ст. 64,71,72, ЖК України, ст. ст. 386, 405 ЦК України , ст. 41 Конституції України, ст.ст. 2-5,15,175,176 ЦПК України позивач звернувся до суду за захистом його порушеного права та прохає задовольнити його позов.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохає суд задовольнити позов та у разі неявки відповідача прохає винести заочне рішення по справі.
Відповідачу ухвалу про відкриття позовного провадження у справі надіслано заказною кореспонденцією. Відповідно до пп. 99-1.99-2 та 116 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою КМУ від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.
Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити з оглядом на наступні обставини.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер №198375758 сформованого 30.01.2020 року, яке він отримав як спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.01.2020 року серії НОК № 641856, яке посвідчено приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №81.9 (а.с. 5-9).
У вказаному будинку проживає позивач та зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.
Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 , який був складений депутатом Української сільської ради ОСОБА_6 , від 10.06.2020 року в присутності двох свідків, також підтверджуються доводи позивача щодо не проживання у його будинку відповідача ( а.с.11).
Відповідно до довідки наданої в.о. старости Троїцького старостинського округу Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований на території Троїцької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає більше 10 років, інформація про його місцезнаходження відсутня .
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Згідно з статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно з ст. 405 ЦК України житлом члени сім`ї власника житла , які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Отже, задовольняючи позовні вимоги частково суд захищає права власника житлового будинку.
Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААБ №281 та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 215785 від 25.01.2019 року відповідно до п.9 ст.5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Від оплати судового збору позивач при подачі позову був звільнений на підставі Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України , а тому судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 16,317,319,383,391 ЦК України, ст.ст. 12,76,81,141,263 - 265 , 273, 352, 354, ЦПК України, ст.ст. 150,156,405 ЖК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким , що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя І. К. Ніколаєва