УХВАЛА

22 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/5427/17

провадження № 22-ц/4809/1744/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.,

дослідивши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу і

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 23.03.2011 в розмірі 89 879 грн 68 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 600 грн 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що відповідач не брала участі при розгляді справи і не була обізнана про ухвалення оскаржуваного рішення, а про останнє їй стало відомо 05.10.2021 після ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року залишено без руху.

Запропоновано відповідачу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали навести обґрунтовані підстави та подати до Кропивницького апеляційного судудокази щодо виникнення обставин непереборної сили (за їх наявності).

Роз`яснено, що в разі, якщо заяву не буде подано у зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому ст. 358 ЦПК України.

17 листопада 2021 року на виконання вищезазначеної ухвали від ОСОБА_1 до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що про розгляд справи № 405/5427/17 їй не було відмово та судових повісток нею не отримувалося.

Повідомлення про отримання поштових відправлень, які направлялися судом на адресу: АДРЕСА_1 , відповідач не отримувала, так як за цією адресою не проживала.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (ч. 2 ст. 358 ЦПК України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та ухвала у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а. с. 1-3).

Ленінським районним судом м. Кіровограда в порядку виконання вимог ч. 3 ст. 122 було надіслано запит до Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 42) та отримано відповідь, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 43).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 25 грудня 2017 року на 14 годину 30 хвилин (а.с. 44).

Копію ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2017 року було отримано відповідачем за зареєстрованим місцем проживання 03.11.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою про вручення особисто адресату (а. с. 47).

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідною відміткою про вручення особисто адресату також підтверджується, що ОСОБА_1 отримала судову повістку про розгляд справи, призначений на 01.03.2018 (а.с. 47).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 23.03.2011 в розмірі 89 879 грн 68 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 600 грн 00 коп (а. с. 65-69).

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась до суду 19.10.2021 (а. с. 79-83), тобто майже ніж через 1 рік і 8 місяців після ухвалення оскаржуваного рішення.

Ключовим правовим питанням при вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у даній справі є доведення факту належного повідомлення про розгляд справи.

Правила надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

У пункті 99 Правил зазначено: рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, … які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Оформлення цих поштових операцій визначено у пункті 105 Правил:

Для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.

У пункті 106 Правил передбачено:

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

З наведених норм можна дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Натомість для вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто" або "Судова повістка" на бланку повідомлення розписується та зазначає прізвище одержувач (а не працівник поштового зв`язку).

У справі є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 47, 51), на яких зазначена дата вручення і написане прізвище « ОСОБА_2 » у графі отримувач.

Суд відзначає, що вказані повідомлення про вручення поштових відправлень не містять позначки «Судова повістка» або «вручити особисто», а тому особистого підпису та прізвища одержувача на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення не вимагало.

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом.

Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 222/1402/14-а.

Не заслуговують на увагу посилання заявника на довідку квартального комітету про склад сім`ї, оскільки вказаною довідкою підтверджується, що за зареєстрованим місцем проживанням відповідача, також проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які згідно пункту 99 Правил могли також отримати поштове відправлення.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справиЛенінським районним судом м. Кіровограда, а заявником не наведено обґрунтованих обставин, які перешкоджали їй отримати копію оскарженого судового рішення до 26 січня 2020 року.

Наявності обставин непереборної сили, які могли завадити на протязі одного року і вісім місяців належному поданню апеляційної скарги на судове рішення, заявником не наведено.

Разом з цим, ознайомлення з матеріалами справи після спливу одного року не є поважною причиною для поновлення строку для подання апеляційної скарги.

Зазначене свідчить про те, що заявник пропустила процесуальний строк на оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності об`єктивних перешкод.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виключні випадки, передбачені другою статті 358 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідачем не підтвердженні та необґрунтовані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року та відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі апеляційної скарги у передбачений законодавством строк, у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Березовська Ірина Анатоліївна, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко