ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 678/1506/18
Провадження № 22-ц/4820/968/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 березня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог і процесуальні дії суду першої інстанції

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПАТ «СК «Євроінс Україна»), Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі ПАТ «Київський страховий дім»), ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначила, що 18 липня 2017 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 у з`єднанні з причепом «КРД 050-100» реєстраційний номер НОМЕР_2 по автодорозі М-12, не забезпечив надійне кріплення тягово-змішаного пристрою між автомобілем і причепом, у зв`язку з чим причеп від`єднався від автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 7 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

В результаті зіткнення належний позивачці автомобіль «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту, фактична вартість якого склала 54 640 грн. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу №1/0509 вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля, тобто вартість його відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, становить 32 396 грн 77 коп.

Автомобіль «Mercedes-Benz 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АК/5849778, а причеп «КРД 050-100» у ПАТ «Київський страховий дім» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АК/2229557. Страхові товариства відмовилися визнати дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком і здійснити страхове відшкодування, перекладаючи відповідальність одне на одного.

ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ПАТ «Київський страховий дім» прострочили виплату страхового відшкодування, тому вони зобов`язані сплатити позивачці 63 093 грн 65 коп. фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням пені, розрахованої з подвійної облікової ставки Національного банку України на час нарахування, та 1 639 грн 20 коп. трьох процентів річних від простроченої суми.

В результаті пошкодження автомобіля та невиплати страхового відшкодування позивачка зазнала душевних страждань, відсутність транспорту вплинуло на порядок здійснення нею підприємницької діяльності та вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відшкодування моральної шкоди слід покласти на: ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ПАТ «Київський страховий дім» у розмірі 3 236 грн 64 коп. (що становить 5% від суми невиплаченого страхового відшкодування, пені та трьох процентів із простроченої суми) та на ОСОБА_2 5 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути на свою користь:

з ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ПАТ «Київський страховий дім» солідарно 63 093 грн 65 коп. майнової шкоди, 1 639 грн 20 коп. трьох процентів річних від простроченої суми, 3 236 грн 64 коп. моральної шкоди, а всього 67 969 грн 49 коп.;

з ОСОБА_2 5 000 грн моральної шкоди.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 зменшила свої вимоги, пред`явивши їх лише до ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 .

При цьому ОСОБА_1 просила суд стягнути на свою користь:

з ПАТ «СК «Євроінс Україна» 63 093 грн 65 коп. майнової шкоди, 1 639 грн 20 коп. трьох процентів річних від простроченої суми, 3 236 грн 64 коп. моральної шкоди, а всього 67 969 грн 49 коп.;

з ОСОБА_2 5 000 грн моральної шкоди.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 знову уточнила позовні вимоги. Вона просила стягнути на свою користь:

з ПАТ «СК «Євроінс Україна» 32 396 грн 77 коп. майнової шкоди, 1 943 грн трьох процентів річних від простроченої суми, 2 145 грн моральної шкоди, а всього 46 019 грн 18 коп.;

з ОСОБА_2 10 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 31 396 грн 77 коп. матеріальної шкоди, 1 943 грн 80 коп. 3% річних, 2 145 грн моральної шкоди, а разом 35 485 грн 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 360 грн судового збору з кожного.

Суд керувався тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «СК «Євроінс Україна», внаслідок чого мав місце страховий випадок. Згідно звіту оцінювача вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 склала 32 396 грн 77 коп., отже після відрахування франшизи (1 000 грн) з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь останньої підлягає стягненню 31 396 грн 77 коп. страхового відшкодування. Оскільки ПАТ «СК «Євроінс Україна» прострочило виконання грошового зобов`язання, то в силу ст. 625 ЦК України воно має сплатити ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми. Неправомірними діями відповідачів ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, розмір якої слід визначити з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілої, вимог розумності та справедливості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «Євроінс Україна» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що належний ОСОБА_1 автомобіль отримав механічні пошкодження внаслідок зіткнення з причепом «КРД 050-100» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який застрахований у ПАТ «Київський страховий дім», а тому у ПАТ «СК «Євроінс Україна» не виникло зобов`язання з виплати позивачці страхового відшкодування. Оскільки ОСОБА_1 не довела факт ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою для відшкодування страховиком моральної шкоди, то в цій частині позов не підлягає задоволенню. Суд першої інстанції не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ПАТ «СК «Євроінс Україна» не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

ОСОБА_2 і ПАТ «Київський страховий дім» не висловили своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Автомобіль «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1

ОСОБА_2 є володільцем автомобіля «Mercedes-Benz 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 і причепа «КРД 050-100» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

29 квітня 2017 року ПАТ «Київський страховий дім» і ОСОБА_4 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/2229557), за умовами якого ПАТ «Київський страховий дім» застрахувало відповідальність володільця причепа «КРД 050-100» реєстраційний номер НОМЕР_2 на випадок заподіяння ним шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди на строк з 30 квітня 2017 року до 29 квітня 2018 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 200 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн (франшиза 1 000 грн).

19 червня 2017 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/5849778), за умовами якого ПАТ «СК «Євроінс Україна» застрахувало відповідальність володільця автомобіля «Mercedes-Benz 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок заподіяння ним шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди на строк з 20 червня 2017 року до 19 червня 2018 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 200 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн (франшиза 1 000 грн).

18 липня 2017 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 у з`єднанні з причепом «КРД 050-100» реєстраційний номер НОМЕР_2 по автодорозі М-12, на порушення п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху не забезпечив надійне кріплення тягово-змішаного пристрою між автомобілем і причепом, у зв`язку з чим причеп від`єднався від автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 7 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження.

Згідно звіту №1/0509 про оцінку транспортного засобу, складеного 5 вересня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська незалежна оцінка» (далі ТОВ «Подільська незалежна оцінка»), матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку з його пошкодженням під час дорожньо-транспортної пригоди, склав 32 396 грн 77 коп.

19 липня 2017 року ОСОБА_3 , а 21 липня 2017 року ОСОБА_2 повідомили ПАТ «СК «Євроінс Україна» про дорожньо-транспортну пригоду.

13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про страхове відшкодування.

Згідно акту №В-133-20/17-02603 від 13 листопада 2017 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» відмовило ОСОБА_1 у здійсненні страхового відшкодування через невизнання ним факту страхового випадку.

а) щодо підстав відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, та виплати страхового відшкодування

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Із положень ст. 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , внаслідок чого потерпілій ОСОБА_1 завдано шкоди.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що це страховик зобов`язаний виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у межах страхової суми.

б) щодо стягнення страхового відшкодування та процентів від простроченої суми

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Із положень ч. 3 ст. 988 ЦК України слідує, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

В силу ст. 29 Закону №1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395; далі Методика).

Методика застосовується, в тому числі, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, і для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (п. 1.4 Методики).

За змістом п. 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п.п. 8.1, 8.3 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ (величина втрати товарної вартості).

Як передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-ІV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 36.3 ст. 36 Закону №1961-ІV якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Із положень ст. 1 Закону України від 5 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» слідує, що причіп транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону №1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання може виникати внаслідок завдання шкоди іншій особі та має виконуватися належним чином у відповідності до вимог закону.

Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий.

У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу.

Визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження, здійснюється з урахуванням оціночних процедур, установлених Методикою, за наслідками яких визначається вартість відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Страхове відшкодування зменшується на визначену у договорі страхування суму франшизи.

У разі настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) з участю декількох транспортних засобів, які перебували у з`єднанні між собою, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача. При цьому страховик зобов`язаний виплатити потерпілій особі страхове відшкодування не пізніше 90 днів з дня отримання від цієї особи заяви про страхове відшкодування.

Прострочення виконання страховиком зобов`язання з виплати страхового відшкодування тягне за собою нарахування інфляційних втрат і трьох процентів річних як особливої міри відповідальності боржника за знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, а також утримання та користування боржником цими коштами.

З матеріалів справи вбачається, що причіп «КРД 050-100» реєстраційний номер НОМЕР_4 є транспортним засобом без власного джерела енергії. На час дорожньо-транспортної пригоди він здійснював рух за допомогою тягача, зокрема автомобіля «Mercedes-Benz 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що виплата страхового відшкодування ОСОБА_1 має здійснюватися ПАТ «СК «Євроінс Україна», яке уклало договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ПАТ «СК «Євроінс Україна» не виникло зобов`язання з виплати позивачці страхового відшкодування, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Згідно звіту №1/0509 про оцінку транспортного засобу, складеного 5 вересня 2017 року ТОВ «Подільська незалежна оцінка» (а.с. 14-34), матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 32 396 грн 77 коп., складається з 4 892 грн вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 9 014 грн 32 коп. вартості необхідних для ремонту матеріалів і 61 634 грн 82 коп. вартості складових, які підлягають заміні, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля 0,7.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що після відрахування франшизи (1 000 грн) з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 31 396 грн 77 коп. страхового відшкодування.

ОСОБА_1 подала ПАТ «СК «Євроінс Україна» заяву про страхове відшкодування разом із необхідними документами 13 жовтня 2017 року, тому останнє повинно було виплатити їй стразове відшкодування до 11 січня 2018 року. На час ухвалення судом першої інстанції рішення (4 березня 2021 року) ПАТ «СК «Євроінс Україна» прострочило виконання грошового зобов`язання на 1 147 днів, а тому розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 12 січня 2018 року до 3 березня 2021 року склав 2 959 грн 90 коп. (31396,77х3%:365х1147).

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд першої інстанції правомірно присудив з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 1 943грн 80 коп. процентів від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду.

в) щодо стягнення моральної шкоди

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України в ласник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Із положень ст. 23 Закону №1961-ІV слідує, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

В силу ст. 26-1 Закону №1961-ІV страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За змістом указаних правових норм якщо права власника порушені, він може вимагати відшкодування як майнової, так і моральної шкоди.

На підставі ст.ст. 23, 26-1 Закону №1961-ІV потерпілому відшкодовується моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, при цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки норми Закону №1961-ІV не визначають обов`язок страховика відшкодувати потерпілому моральну шкоду, заподіяну в результаті пошкодження чи знищення майна, то в такому випадку моральна шкода відшкодовується особою, яка спричинила цю шкоду.

ОСОБА_1 обґрунтувала свої вимоги до ПАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення моральної шкоди тим, що в результаті тривалої невиплати страхового відшкодування вона зазнала душевних страждань.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що внаслідок неправомірних дій ПАТ «СК «Євроінс Україна» позивачці завдано моральної шкоди у розмірі 2 145 грн.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано характер і тривалість правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_1 , докладання нею додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, вимоги розумності та справедливості.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року (справа №465/4287/15).

Доводи апеляційної скарги не спростовують ці висновки суду.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» залишити без задоволення, а рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 4 березня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Лазаренко А.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 34