Ухвала

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 495/657/18

провадження № 61-12285ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондара Олександра Вячеславовича на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року в справі за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної Альвіни Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Північне Причорномор`я», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_3 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Главбуд», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород - Дністровської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Північне Причорномор`я», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_4 , реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарського селищної ради» Антоненко Оксани Сергіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Главбуд», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року виконуючий обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної А. В. третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Північне Причорномор`я», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної А. В. від 01 квітня 2016 року, індексний номер 29054577, на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 13977978 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на вказане нерухоме майно, реєстраційний номер майна 03.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2018 року об`єднано в одне провадження цивільні справи: № 495/657/18 за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної А. В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Північне Причорномор`я», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; № 495/651/18 за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_3 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Главбуд», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності; № 495/647/18 за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_4 , реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарського селищної ради» Антоненко О. С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Главбуд», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; № 495/654/18 за позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород - Дністровської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Північне Причорномор`я», про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Присвоєно цивільній справі № 495/647/18. Витребувано цивільні справи № 495/651/18, № 495/647/18, № 495/654/18 для об`єднання.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року в задоволенні позовів виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року скасовано. Позови виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної A. B. від 01 квітня 2016 року, індексний номер 29054577, на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 13977978 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 03. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального правління юстиції в Одеській області Козлова Ю. В. від 02 листопада 2015 року, індексний номер 25756462, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 11893116 щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 08. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Козлова Ю. В. від 02 листопада 2015 року, індексний номер 25756658, на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 11878072 щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 08. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Антоненко О. С. від 12 червня 2017 року, індексний номер 35614757, на підставі якого за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме - на будівлі та споруди Човнової станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 . Скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 20847934 щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, а саме - на будівлю для відпочинку рибака та зберігання плавзасобів, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 208. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 липня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Бондар О. В. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1 , та закрити провадження у справі в зазначеній частині.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бондар О. В. заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримала оскаржувану постанову апеляційного суду 22 червня 2021 року. На підтвердження вказаних обставин заявником надано копію конверта Одеського апеляційного суду за ідентифікатором поштового відділення 130.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, а також надана заявником копія поштового конверта Одеського апеляційного суду за ідентифікатором поштового відділення 130 свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. Тому клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бондара О. В. необхідно задовольнити.

Разом з тим касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Системний аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі має обов`язково наводитися обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу (підстави) для касаційного оскарження судового (судових) рішення (рішень).

Тобто, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 20 червня 2018 року у справі № 755/7957/16-ц, від 26 червня 2018року у справі № 2/1712/783/2011, від 26 червня 2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04 липня 2018 у справі № 522/2732/16-ц); пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення; пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19); пункт 4 - посилання на підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бондара О. В. не містить наведених підстав касаційного оскарження судових рішень.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з наведеного, заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав) з урахуванням вищевикладених правових висновків Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондара О. В. необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бондара Олександра Вячеславовича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондара Олександра Вячеславовича на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук