Справа № 629/6683/18
Номер провадження 2/629/25/21
20.01.2021 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., при секретарі судового засідання - Заводяній О.Ю., за участю відповідача- ОСОБА_1 , представника відповідача- ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-
В судове засідання 19.01.2021 року позивачка та її представник не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та поясненням відповідача, наданим в судовому засіданні. Крім того, зазначив, що позивачка звернулася з позовною заявою про стягнення з відповідачки грошових коштів у рахунок повернення боргу за розпискою, але ж сторони в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 не позичала гроші ОСОБА_1 , а просить стягнути суму заборгованості по комунальним послугам, тож невірно визначено предмет та підставу позовних вимог.
Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 19.12.2018 -місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 12.05.2017 по теперішній час(а.с.14).
Відповідачка ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи безстроково згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серії ХАР-06 № 036557, має хронічні захворювання та перебуває на «Д» обліку сімейного лікаря, що підтверджується копіями довідок та медичної документації (а.с.39, 65-66).
Згідно копії довідки про доходи Лозівського об`єднаного УПФУ в Харківській області розмір пенсії ОСОБА_1 складав, щомісячно, в період з: січень 2015-серпень 2015р.р. 1052,64 грн., вересень 2015-квітень 2016 р.р. 1177,64 грн., травень 2016-листопад 2016 р.р. 1233,64 грн., грудень 2016-квітень 2017 р.р. 1350,64 грн., травень 2017-вересень 2017 р.р. 1415,64 грн., жовтень 2017-квітень 2018 р.р. 1460,64 грн.(а.с.69, 130).
Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні.
Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачено положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).
Частиною 1 ст. 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що істотними умовами договору найму є погодження сторонами предмету договору (об`єкту, який передається в найм), строку його дії та розміру плати. За таких обставин передумовою визнання судом дійсності умов укладеного договору найму є встановлення обставин, які свідчать що сторони досягли згоди по тих умовах, про які заявлено в позовній вимозі.
Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина(ч.1 ст. 812 ЦК України).
Частинами 1 та 3 ст. 815 ЦК України передбачено, що наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ч.1 та 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Договір найму житла укладається у письмовій формі(ч.1 ст. 811 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку.
Згідно ч.1 та 2 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини другої статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Договору найму (оренди) квартири, укладеного між позивачем та відповідачем, суду не надано.
Водночас, як уже встановлено судом та зазначено вище, між сторонами справді було досягнуто домовленості, згідно яких позивач передала відповідачу у найм квартиру.
Однак, кожна із сторін наводить різні умови, за яких така оренда мала здійснюватись.
Згідно пояснень позивача сторони домовилися, що умовою проживання буде оплата відповідачем комунальних послуг відповідно до розрахунків, наданих комунальними установами. Згідно пояснень відповідача, умовою проживання буде оплата нею комунальних послуг в сумі 1000 гривень щомісячно.
Отже, як укладення письмового договору найму житла так і обставини, викладені позивачем щодо істотних умов договору оренди відповідачка ОСОБА_1 не визнала.
На підтвердження того, яких саме домовленостей було досягнуто між позивачем та відповідачем, суду не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.
В судовому засіданні було встановлено, що розписка ОСОБА_1 не є борговою розпискою на підтвердження договору позики, оскільки відповідачка не позичала та не отримувала грошові кошти у позивачки.
Відповідачка заперечує факт наявності боргу за договором позики та за договором оренди квартири. Вказує, що розписка нею написана під тиском позивача.
Вищезазначена розписка також не є належним доказом укладення договору оренди житлового приміщення, оскільки не містить даних про обставини, котрі входять до предмету доказування.
З аналізу встановлених судом спірних правовідносин вбачається, що будь-яких обставин, які б свідчили про наявність узгодження сторонами розміру плати за користування відповідачкою квартирою та запозичення нею у позивачки грошових коштів на період написання відповідачкою розписки, судом не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення боргу, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо укладення договору позики, а також доказів того, що договір оренди житла укладався в письмовій формі із узгодженням розміру плати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81,82, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 207, 218, 220, 319, 322, 626-629, 638, 810-812, 815, 820, 1046, 1047 ЦК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу- відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.01.2021 року.

Суддя С.А. Мицик