справа №619/2620/21
провадження №2/619/1069/21
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі
цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 «про стягнення кредитної заборгованості»,
До суду звернувся представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 «про стягнення кредитної заборгованості». Із матеріалів позову вбачається, що 22.04.2015 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 500976098.
Пунктом 2.1. Кредитного Договору встановлено, що сума кредиту складає 7 488,06 грн.
Пунктом 2.2. Кредитного Договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 15,99 % річних.
Відповідно до п. 2.3. Кредитного Договору, датою остаточного повернення кредиту,яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 23.04.2020.
При цьому банком належно були виконані його зобов`язання за кредитним договором, т.я. за умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному додатком до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 7 488,06 грн.
За умови неповернення кредитної заборгованості банк має право вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до відповідача за таких обставин: 28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500976098 від 22.04.2015, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. Таким чином, ТОВ «ФК «ВЕСТА» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а АТ «Альфа-Банк» втратив такі права. До позовної заяви долучено платіжне доручення № 52 про сплату за договором про відступлення права вимоги.
Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення з заборгованості за кредитним договором:
За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 18.05.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19 698,38 грн., а саме заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 488,06 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7 272,36 грн., заборгованість з пені - 4 937,96 грн.
Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 18.05.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21 900,75 грн., з яких: нараховані 3% річних - 674,54 грн., втрати від інфляції -1 527,83 грн., заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 488,06 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7 272,36 грн., заборгованість з пені - 4 937,96 грн.
В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутності, тому суд розглядає справу за відсутності представника позивача, на тих доказах, які надані до судового засідання.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Так як відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась без поважних причин та не повідомила про причини неявки, суд відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача, на підставі тих доказів, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання - не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд розглядає справу у заочному порядку.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що 22.04.2015 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір №500976098.
Пунктом 2.1. Кредитного Договору встановлено, що сума кредиту складає 7 488,06 грн.
Пунктом 2.2. Кредитного Договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 15,99 % річних.
Відповідно до п. 2.3. Кредитного Договору, датою остаточного повернення кредиту,яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 23.04.2020.
При цьому банком належно були виконані його зобов`язання за кредитним договором, т.я. за умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному додатком до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 7 488,06 грн.
За умови неповернення кредитної заборгованості банк має право вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до відповідача за таких обставин: 28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500976098 від 22.04.2015, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. Таким чином, ТОВ «ФК «ВЕСТА» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а АТ «Альфа-Банк» втратив такі права. До позовної заяви долучено платіжне доручення № 52 про сплату за Договором про відступлення права вимоги.
Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення з заборгованості за кредитним договором:
За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 18.05.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19 698,38 грн., а саме заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 488,06 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7 272,36 грн., заборгованість з пені - 4 937,96 грн.
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові; у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.
Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі кредитного договору № 500976098 від 22.04.2015.
Діюче законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття й виконання виконавчого провадження.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.
З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 500976098 від 22.04.2015, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.
Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року у справі 6-42цс11).
Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум,: передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є; триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 18.05.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21 900,75 грн., з яких: нараховані 3% річних - 674,54 грн., втрати від інфляції -1527,83 грн., заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 488,06 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7 272,36 грн., заборгованість з пені - 4 937,96 грн.
Щодо підстав стягнення витрат на правничу допомогу:
Ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-УІІІ від 03.10.2017, який набув чинності - 15.12.2017 передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, надано суду такі докази: договір про надання правничої допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - акти наданих послуг.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 351, 352, 354, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. Ю. Кононихіна