Провадження № 2-п/234/99/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Романенко К.С.

секретар судового засідання Коваленко Н.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.05.2021 року у цивільній справі за позовом Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.05.2021 року позовні вимоги Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати були задоволені в повному обсязі, а саме стягнуті з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим №:00:020:0915 без належних на те правових підстав за період з 17.10.2018 року по 31.07.2020 року у сумі 417850 гривень 34 копійки, а також стягнута сплачена при поданні позову до суду сума судового збору у сумі 6267 гривень 75 копійок.

05.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.05.2021 року.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач просить суд скасувати вказане заочне рішення з наступних підстав. Відповідач в судове засідання по вказаній справі не з`явився, оскільки не був належним чином повідомлений про дату судового засідання. Жодних судових повісток він не отримував, що підтверджується матеріалами справи, які містять відомості про повернення суду повісток про виклик до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання та відсутній за місцем проживання.

Окрім того, повідомлення про судовий розгляд шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" також вважає неналежним повідомленням, бо таке сповіщення має бути здійснено судом, якщо наявна інформація про реєстрацію місця проживання відповідача не дає можливості його встановити, що також спростовується матеріалами справи, у яких наявна довідка про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що враховуючи вищевикладені обставини було порушено його право на справедливий судовий розгляд.

ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що відповідно до діючого законодавства України, а саме відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, за результатами земельних торгів. Проте таке рішення в матеріалах справи відсутнє. На підставі такого рішення, позивач повинен був надіслати ОСОБА_1 проект Договору оренди землі з усіма істотними умовами договору, у тому числі і з сумою орендної плати. Відповідачу не було відомо, про припинення договору оренди землі № 1194/1. Докази про те, що відповідач був повідомлений про цей факт також відсутні у матеріалах справи.

Враховуючи позицію Верховного суду з аналогічних правовідносин, ОСОБА_1 не вважається таким, що набув майно та зберіг його без достатньої правової підстави, оскільки у попередніх власників кафе було оформлено Договір оренди з Костянтинівською міською радою і відповідно до законодавства України до нього перейшло право оренди земельної ділянки, на якій розміщене кафе та яка була відведена в оренду попередньому власнику.

Тобто матеріали справи містять докази належного оформлення права користування спірною ділянкою у попередніх землекористувчів на момент укладення договору дарування ОСОБА_1 .

У судове засідання, призначене на 19.11.2021 року на 13-00 годину, ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою.

Представник Костянтинівської міської ради у судове засідання, призначене на 19.11.2021 року на 13-00 годину, не з`явився. Про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином. До суду надав заперечення, які обґрунтовує наступним.

Відповідно до частини 2 статті 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це. Всупереч зазначеним вимогам відповідач у заяві про перегляд заочного рішення зазначає адресу для направлення судової кореспонденції (замість адреси свого місця проживання/місцезнаходження).

Твердження відповідачапро те, що він взагалі не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання, спростовується матеріалами справи. Костянтинівська міська рада зазначила відомості про місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_1 , якими фактично володіла, а саме: АДРЕСА_1 . Зазначена адреса вказана у договорі дарування серії ННВ № 842174 від 19.04.2018, копія якого була долучена до матеріалів позовної заяви. Крім того, на вказану адресу Костянтинівською міською радою протягом 2018-2020 років надсилалися листи з повідомленням про необхідність проведення державної реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку. Зазначена адреса реєстрації місця проживання відповідача також знайшла своє підтвердження у довідці, отриманої судом на запит, а тому факт повернення поштової кореспонденції суду, направленої за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, не свідчить про фактичну відсутність відповідача за вказаною адресою та наявність поважних причин неявки до суду за його викликами.

Факт повернення поштової кореспонденції суду, направленої за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, ще не свідчить про фактичну відсутність відповідача за вказаною адресою станом на відповідний час та наявність поважних причин неявки до суду за його викликами.

З огляду на вищенаведене, представник Костянтинівськоїміської ради вважає, що судом виконані всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про місце і час розгляду справи, а тому підстави для скасування заочного рішення у даній справі відсутні.

Представник Костянтинівської міської ради також зазначив, що відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Костянтинівською міською радою дійсно не приймалося будь-якого рішення щодо надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим № :00:020:0915, оскільки всупереч вказаним вище вимогам ОСОБА_1 , починаючи з 17.10.2018, жодного разу не звертався до Костянтинівської міської ради із відповідною заявою.

З огляду на вказане, відповідно до приписів статей 1212-1214 ЦК України судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 як фактичного власника та користувача об`єкта нерухомості, розташованого на спірній земельній ділянці, безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за період з 17.10.2018 по 31.07.2020 у сумі 417 850, 34 грн, а тому відсутні підстави для скасування заочного рішення суду.

В порядку ст.287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідив заяву про перегляд заочного рішення, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки вказане рішення було отримано його предстаником ОСОБА_2 25 жовтня 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Заява про перегляд заочного рішення подана до суду 05.11.2021 року.

З урахуванням положень ст.127 ЦПК України, суд вважає за можливе поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 234/12315/20, оскільки вказаний строк пропущений з поважних причин копія заочного рішення у справі була отримана представником відповідача 25.10.2021 року.

По суті вимог заяви, суд зазначає наступне.

Згідно зазначеної в позовній заяві інформації відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК судом було здійснено запит до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно довідки №41351 про реєстрацію місця проживання особи, отриманої судом на запит, відповідач ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наявну інформацію, на виконання вимог ч. 6 ст.128 ЦПК України з метою належного повідомлення відповідача про судові засідання, призначені на 30.10.2020 року на 09-00 годину, 20.11.2020 року на 13-00 годину, 23.12.2020 року на 09-30 годину по цивільній справі №234/12315/20 судом були спрямовані судові повістки рекомендованим листом за вищезазначеною адресою. (а.с.62, 68, 77)

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції).

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, а тому беручи до уваги неявку у судові засідання відповідача ОСОБА_1 через неотримання останнім судових повісток, спрямованих на адресу його зареєстрованого місця проживання з метою забезпечення доступу до правосуддя судом було здійснено повідомлення про судовий розгляд шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". (а.с. 81, 91)

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.04.2021 № 916/335/21, та правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду .

Таким чином відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце і час судових засідань під час розгляду цивільної справи за позовом Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 284 ЦПК, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, в заяві про перегляд заочного рішення обов`язково повинні бути зазначені процесуальні обставини для скасування заочного рішення ( поважність причин неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення їх суду ) та матеріальні обставини для скасування ( посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення ). Таким чином, для скасування заочного рішення повинні існувати як обставини процесуального характеру, так і матеріального одночасно.

Щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою., можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими ( не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення ) та мали істотне значення для правильного вирішення справи. В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подачі доказів. Так, згідно зі ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Враховуючи сказане, можна зробити висновок, що відповідач, посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті. І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин суд може скасувати заочне рішення.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішеннявід 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Так, згідно інформації з офіційного сайту судової влади, наявна інформація щодо руху цивільної справи № 234/12315/20, із зазначеною датою надходження до суду 02.09.2020 р. та датою звернення рішення до виконання є 17.06.2021 р.

В спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення.

Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині першій ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заява відповідача про перегляд заочного рішення та його скасування є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.05.2021 року у цивільній справі за позовом Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Залишити заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.05.2021 року у цивільній справі за позовом Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 19.11.2021 року.

Суддя К.С. Романенко