_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1975/20
Провадження № 2-п/947/101/21
УХВАЛА

19.08.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.06.2020 року по цивільній справі №947/1975/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/1975/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів.

За наслідком розгляду вказаної справи, 30.06.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові суми у розмірі 9510 гривень 00 копійок, проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 27.03.2017 року по 30.01.2020 року у розмірі 4062 гривні 63 копійки, а також витрати з оплати судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

09.09.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено додаткове рішення, яким додатково стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судових витрат, що складаються з витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн.

09.08.2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення, з посиланням на те, що заявник не був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, також відповідач був позбавлений можливості надати до суду докази, які б мали важливе значення для наслідків розгляду цієї справи, оскільки не згоден та вважає безпідставними доводи позивача викладені в обґрунтування позову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу, заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 12.08.2021 року прийнято вказану заяву до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 19.08.2021 року заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак до суду надійшла заява від його представника про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Сторона позивача у судове засідання не зСторона позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі вказаної норми закону, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 19.08.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №947/1975/20, судом встановлено наступне.

Суд зазначає, що з матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в усі судові засідання викликалась шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням разом з рекомендованим повідомленням про вручення, за адресою місця проживання, однак останні були повернуті до суду без вручення, з зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання», що не вважається належним врученням особі копії ухвали, копії документів, судових повісток, копії заочного рішення.

Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania), 06 червня 2002 року).

Враховуючи вищезазначене, під «повідомленням про процес» необхідно розуміти саме сповіщення судом сторін про місце та час розгляду справи, що свідчитиме про ефективне забезпечення сторін «правом на суд».

Отже, з урахуванням вищевикладеного та дослідивши матеріали цивільної справи №947/1975/20, оскільки відповідач ОСОБА_1 не був обізнаний про наявне судове провадження відносно нього, суд погоджується з доводами заявника, що останній був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву, а також докази на підтвердження своїх заперечень.

Крім того, частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що оскільки відповідач не приймав участі під час розгляду справи, з незалежних від нього обставин, останній не мав можливості надати до суду докази, відзив на позовну заяву, можливості довести свої заперечення, а тому не були враховані судом під час ухвалення рішення суду, які в свою чергу мають істотне значення для правильного вирішення спору в цій справі та можуть вплинути на наслідки розгляду справи.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи заявника, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені з урахуванням думки відповідача усі обставини справи та не були вивчені його докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.06.2020 року та додаткового рішення суду від 09.09.2020 року по цивільній справі №947/1975/20, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а рішення суду скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Врахувавши усі вищевикладені обставини, з урахуванням ціни позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов до висновку про доцільність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначивши дату, час і місце проведення судового засідання.

Керуючись ст.ст. 187, 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.06.2020 року та додаткове рішення Київського районного суду міста Одеси від 09.09.2020 року по цивільній справі №947/1975/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів.

Розгляд справи призначити в порядку спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання з повідомленням учасників справи у залі № 226 Київського районного суду м. Одеси на 11 жовтня 2021 року о 10 годині 00 хвилин.

Визначити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, до якого застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст.180 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, до яких застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Відповідач має право, в строк для подання відзиву, подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити відповідачу, що якщо відповідач не подасть у визначений строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/sud1512/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 19.08.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.