ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8956/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна та виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна та виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позов обґрунтовано тим, що на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження № 44894175 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.06.2014. В рамках вказаного виконавчого провадження відповідачем 10.12.2014 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановою державного виконавця від 21.04.2015 виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу, проте арешт не скасовано. У зв`язку з цим позивач звернулась з позовом про зняття арешту з нерухомого майна та виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

З долучених до позову матеріалів судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченка М.Р. на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 44894175, в рамках якого постановою від 10.12.2014 накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1 . Постановою державного виконавця від 21.04.2015 виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного/приватного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, ураховуючи, що позивач є стороною виконавчого провадження, яке перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції, суд приходить до висновку, що позивач має право на захист своїх порушених інтересів в порядку статей 447-448 ЦПК України, звернувшись до суду з відповідною скаргою.

Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

З аналізу вищенаведених норм суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадженні у даній справі, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, тому позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 201/10187/18, провадження № 61-6651св19.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021, справа № 712/12136/18.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, то у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 186, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна та виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

СУДДЯ: Ю.С. МИЦИК