Номер провадження: 22-ц/813/4239/21
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Сєвєрової Є.С., перевіривши в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження заяву Державної казначейської служби України про звільнення (відстрочення) сплати судового збору за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області про стягнення шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Державної казначейської служби України подала апеляційну скаргу та заяву про звільнення (відстрочення) сплати судового збору, посилаючись на те, що згідно з п.13 ч. 2ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Також посилаються на ст. 14 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до якої заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат. А, оскільки Державна казначейська служба України є стороною в зазначеній справі, то, відповідно, звільнена від сплати судового збору.

З зазначеними доводами не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п.13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, має відповідні пільги та звільняється від сплати судового збору тільки позивач при зверненні до суду з позовною заявою.

Тлумачення змісту статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» свідчить, що від сплати судових витрат звільняються сторони у справах про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

Аналіз апеляційної скарги Державної казначейської служби України та доданих до неї матеріалів свідчить, що оскаржене судове рішення, ухвалене у справі за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а не за заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

За таких обставин, Державній казначейській службі України необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Однак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Належних доказів, які підтверджують те, що майновий стан заявника перешкоджає сплаті судового збору, апелянтом не надано.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити заявнику у звільненні (відстроченні) сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити Державній казначейській службі України у задоволенні заяви про звільнення (відстрочення) сплати судового збору.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Сєвєрова