Справа № 472/769/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272531069.

За цією адресою місця розташування квартири крім позивача зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач надала свою згоду на реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою відповідачу, так як остання з 2002 року до 2009 року проживала з сином позивача без реєстрації шлюбу. Їхні сімейні відносини не склалися, та син позивача переїхав на постійне місце проживання до іншого міста, відповідач залишилася проживати в квартирі за вищевказаною адресою. З 2019 року ОСОБА_3 забрала свої речі та переїхала на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де і проживає до цього часу.

Отже, з листопада місяця 2019 року відповідач, за адресою: АДРЕСА_3 , фактично не проживає, відповідно не сплачує за житлово комунальні послуги, що покладає на відповідача додаткові витрати, тому позивач змушена сплачувати їх за не проживаючих осіб. Особистих речей відповідача у квартирі немає і, взагалі, квартирою вона не цікавиться.

У зв`язку з тим, що реєстрація відповідача за адресою позивача, перешкоджає останньому вільно користуватися та розпоряджатися житлом, а також отримувати субсидію на оплату житлово комунальних послуг, позивач змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі та з тих же підстав.

Відповідач ОСОБА_3 не з`явилася до зали судового засідання, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області. Причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер витягу 272531069 від 31.08.2021 року, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , яка належить їй на підставі договору купівлі продажу, серія та номер:1171, виданий 06.11.2001 р. /а.с.7/.

Відповідно до Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №10647-02 від 06.09.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . з 22.10.2002 року по теперішній час./а.с.6/.

У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 158 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові Наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації № 237 від 24.09.2021 року, затвердженого секретарем Веселинівської селищної ради Мизгало О., фахівцем із соціальної роботи ЦНСП Ратуш Н., депутатом Веселинівської селищної ради Чепкою Т., сусідкою ОСОБА_4 , яким засвідчено, що за адресою: АДРЕСА_1 з листопада 2019 р. фактично не проживає ОСОБА_3 /а.с.8/.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, що визначено ст. 72 цього ж Кодекс.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 є власником житла на підставі договору купівлі-продажу, право власності набуте та зареєстроване у встановленому законом порядку, в свою чергу відповідач в квартирі не проживає, добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажає, відтак позовна вимога щодо усунення перешкоди в користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом визнання особою, такою що втратила право користуватися житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою що втратила право користування в квартирі АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 22.11.2021 року.