Справа № 513/391/20
Провадження № 2/513/291/20
Саратський районний суд Одеської області
21 січня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача адвоката Кочурова А.О., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідачів адвоката Парапір М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата заяву представника відповідача адвоката Кочурова Андрія Олександровича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника адвоката Кочурова Андрія Олександровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Саратська районна державна адміністрація Одеської області як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
22 грудня 2020 року представник позивача адвокат Кочуров А.О. звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у справі, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 840,80 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень.
Заяву обґрунтував тим, що ухвалою суду від 03 грудня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника адвоката Кочурова Андрія Олександровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Саратська районна державна адміністрація Одеської області як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, було закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Підставою зазначеної ухвали стало те, що відповідач ОСОБА_3 01 липня 2020 року був знятий з реєстрації у спірному житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов пред`явлено до суду 22 травня 2020 року, провадження у справі відкрито ухвалою суду від 29 травня 2020 року.
Представник позивача зазначив, що в процесі розгляду справи позивач в особі свого представника не підтримував свої позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , про що ним було заявлено у вступному слові, поясненнях та судових дебатах.
Оскільки вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (зняття з реєстрації) задоволені відповідачем ОСОБА_3 після пред`явлення цього позову, представник позивача вважає, що на підставі ч. 3 ст.142 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.
Позивачем було понесено такі судові витрати в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 : судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вимога немайнового характеру), та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 23.04.2020 року. Сума витрат на правову допомогу визначена представником позивача як половина від загальної вартості таких витрат на двох відповідачів згідно поданих розрахунку та детального опису разом з позовом.
Вислухавши представника позивача адвоката Кочурова А.О., відповідача ОСОБА_1 та представника відповідачів адвоката Парапір М.П., які заперечували проти задоволення заяви, вважаючи її безпідставною, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою суду від 29 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника адвоката Кочурова Андрія Олександровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Саратська районна державна адміністрація Одеської області як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підготовче засідання призначене на 07 липня 2020 року (а.с.33).
07 липня 2020 року до суду надійшов письмовий відзив представника відповідачів адвоката Парапір М.П., в якому він, зокрема, просив закрити провадження по справі в частині позову до ОСОБА_3 за відсутністю предмета спору. Послався на те, що ОСОБА_3 з 01 липня 2020 року не зареєстрований у спірному житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрований в іншому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48-51).
Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника адвоката Кочурова Андрія Олександровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Саратська районна державна адміністрація Одеської області як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, було закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с.120).
Судом було встановлено, що з вересня 2019 року відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та 01 липня 2020 року був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою та зареєстрований за новою адресою, де фактично і проживає: АДРЕСА_2 , що підтверджено копією домової книги (а.с. 60-61).
Позивачу та представнику позивача адвокату Кочурову А.О. про цей факт достеменно стало відомо 08 липня 2020 року під час отримання відзиву на позовну заяву.
Однак, представник позивача не надав до суду письмової заяви про відмову від позовних вимог до ОСОБА_3 унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 24.07.2020 року, представник позивача зазначив, що вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням були задоволені відповідачем ОСОБА_3 після пред`явлення позову, тому мають бути застосовані правила ч.3 ст.142 ЦПК України в частині стягнення судових витрат. Проте просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.71-72).
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України встановлено, що позивач, зокрема, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Ч.1 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
За положеннями частин 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Аналізуючи положення ст. ст. 206, 142, 174, 182 ЦПК України, суд приходить до висновку, що про відмову від позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, представник позивача повинен був зазначити виключно в письмовій заяві по суті справи або в письмовій заяві з процесуальних питань.
Тому суд відкидає посилання представника позивача на те, що він в усній формі не підтримував позовні вимоги до ОСОБА_3 .
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що представник позивача не подав до суду письмової заяви про відмову від позовних вимог до ОСОБА_3 унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, та не просив закрити провадження у справі з цих підстав. Провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, а не у зв`язку з відмовою позивача від позову унаслідок задоволення його вимог відповідачем ОСОБА_3 після пред`явлення позову, тому відсутні підстави для покладення на відповідача судових витрат відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.2-15, 258-261, 263, 268, 133, 137, 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Кочурова Андрія Олександровича про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 840,80 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено 26 січня 2021 року.
Суддя А. І. Бучацька