печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4031/21-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Соколов О.М.,

за участю секретаря - Проскурня А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно стягнутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з безпідставно списаних коштів.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Банк списав кошти з карти для виплат, відповідно яку він оформив для отримання заробітної плати від ТОВ ІВП «ЕЛМАШ», в погашення кредитної заборгованості, безпідставно. Відповідно до виписки по карт/рахунку з 08.11.2019 року по 12.04.2020 року Банком списано кошти на загальну суму 18616, 21 грн. Також, позивач у відповідності до ст. 625 ЦК України зазначає, що має право на отримання компенсації від відповідача за незаконне утримання коштів з його заробітної плати, в сумі 19 980, 98 грн, з яких: 18616,12 грн - сума безпідставно списаних коштів; 864,87 інфляційних витрат; 499,9 грн - 3 % річних за користування коштами.

Позивач неодноразово зверталась до АТ КБ " Приватбанк " з метою отримання пояснень та повернення Банком безпідставно списаних коштів, та отримав відповідь про те, що списання коштів із картки позивача відбувається на підставі п. 2.1.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, через наявність довгостокових прострочених заборгованостей.

Позивач розпорядження про списання коштів не давав, тому вважає, що Банк діє в порушення його прав та без його згоди, як споживача фінансових послуг. Та зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» почав проводити без договірне списання грошових коштів з належного йому поточного карткового рахунку для виплат, на якому знаходяться кошти, отримані позивачем як заробітна плата. А тому просить, стягнути з відповідача на його користь безпідставно списані грошові кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 в розмірі 19 980, 98 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, з проханням задовільнити позовні вимоги з підста викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Між АТ КБ «Приватбанк» та позивачем були укладені кредитні договори: № DNAOR724183888 від 27.01.2013 року; № DN13FE208180678 від 21.09.2013 року; № SAMDN4642. Кредитні договори складаються з анкети-заяви та приєднуються до Умов та правил надання банківських послуг та безпосередньо самим Умов та правил надання банківських послуг, які оприлюднені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк». Рішенням судів, зокрема у справі № 200/17039/15-ц, Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 09.09.2015 року постановлена ухвала, якою заяву ПАТ «Приватбанк» задоволено, та ухвалено видати виконавчий лист по рішенню третейського суду по справі № 2024/2015 від 27.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» 9599, 90 грн., та суму витрат пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 250 грн. Також, Софіївським районним судом Дніпропетровської області проводиться розгляд справи № 193/1642/16-ц від 09.11.2016 року, щодо договору № DN13FE208180678 від 21.09.2013 року, та наразі заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що у справі № 200/17039/15 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська заяву ПАТ «КБ «Приватбанк» задоволено, та видано виконавчий лист по рішенню третейського суду по справі № 2024/2015 від 27.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № SAMDN4642 від 31.12.2010 року в сумі 9599,90 грн., та витрати пов`язані з розглядом справи в третейському суді в розмірі 250 грн., та витрат по оплаті судового збору за подання заяви про видачу виконавчого листа у сумі 243,60 грн.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частина 3 статті 1092 УК України передбачає, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до п. 39.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Правила платіжних систем мають передбачати відповідальність за порушення цих вимог з урахуванням вимог законодавства України.

У відповідності п. 32.3.2. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до п. 8 розділу VІ Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Пунктами 5,6,9 розділу 6 постанови Правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» визначено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

В позовній заяві позивачем, не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що кошти з рахунку позивача були списані без законних на те підстав, та банком були порушені правила розрахункових операцій. Крім того, кошти були перераховані за борг, відповідно до рішення суду, відповідно до якого позивач повинен сплачувати заборгованість за договором № SAMDN4642 від 31.12.2010 року в сумі 9599,90 грн., та витрати пов`язані з розглядом справи в третейському суді в розмірі 250 грн., та витрат по оплаті судового збору за подання заяви про видачу виконавчого листа у сумі 243,60 грн.

Крім того, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, та згідно матеріалів справи у позивача наявні інші кредитні договори, за якими наявна довготривала прострочена заборгованість, а тому підставі Умов та правил Банком здійснюється списання коштів.

Кредитний договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які оприлюднені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк».

Згідно п. 2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг для фізичних осіб, сторони на підставі ст.. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили Договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Клієнт доручає Банку при настанні термінів платежів здійснювати списання грошей у валюті кредитного ліміту з усіх рахунків Клієнта, відкритих в Банках, та рахунків, що будуть відкриті Клієнтом Банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлагає сплаті Банку за цим Договором (здійснювати договірне списання).

Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, всебічно оцінюючи надані сторонами докази дослідивши на підставі зібраних доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача про повернення безпідставно списаних грошових коштів, не підлягають задоволенню, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 204, 1071, 1073, 1092 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 259, 265, 268, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно стягнутих коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.10.2021 року.

Суддя О.М. Соколов