справа № 359/1013/21
провадження № 6/361/250/21
У Х В А Л А

03 листопада 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

установив:

В травні 2021 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання судового наказу №359/1013/21 від 06 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Заявник зазначала, що судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2021 р. стягнуто з неї на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з 04 лютого 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 227 грн.

Вказувала на те, що добровільно виконувала та виконує обов`язки з утримання своїх дітей. Старший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27 квітня 2021 року проживає разом з нею, що підтверджується актом №218 від 07.05.2021 р. обстеження її умов проживання, складеного службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області, та перебуває на її повному утриманні.

Зокрема, виконання нею батьківського обов`язку з утримання обох своїх дітей, зможе підтвердити старший син, який взагалі свідомо не захотів жити зі своїм батьком, та за своїм віком усвідомлює, розуміє і знає відповідні обставини матеріального забезпечення нею його та її меншого сина ОСОБА_5 .

Посилаючись на викладене, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області 06 квітня 2021 року у справі №359/1013/21 з моменту його видачі.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Стягувач ОСОБА_2 направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. У відзиві на заяву зазначав, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають з ним та навчаються в школі за адресою проживання стягувача. Заявник обрала неправильний спосіб захисту свого права, посилається на обставини, які не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

06 квітня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесено судовий наказ в справі №359/1013/21 (провадження №2-н/361/254/21), яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка народилася в м. Києві, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з 04 лютого 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також на користь держави судовий збір у розмірі 227 грн.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України, судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту винесення.

Згідно із частиною сьомою статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (ч.8 ст.170 ЦПК).

Таким чином, з аналізу норм Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, він скасуванню чи визнанню таким що не підлягає виконанню, з таких підстав, які визначені боржником у відповідній заяві, згідно норм чинного законодавства не підлягає, проте боржник має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених судом, або з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 р. «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що у зв`язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Як вбачається із заяви боржника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27 квітня 2021 року проживає разом з нею, що підтверджується актом №218 від 07.05.2021 р. обстеження її умов проживання, та перебуває на її утриманні. Натомість, судовий наказ видано 06.04.2021 р., отже таких обставин як проживання дитини з матір`ю на дату видачі судового наказу не існувало.

Відповідно до акту про фактичне місце проживання особи від 02 листопада 2021 року, стягувач ОСОБА_2 разом з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_3 з 2016 року по теперішній час.

Діти навчаються в середній ЗОШ І-ІІІ ступенів №99 м. Києва, батько завжди контролює навчання, підтримує зв`язок з вчителями, що підтверджується відповідними довідками та характеристиками дітей.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Натомість нові обставини не можуть бути підставою для задоволення вимог боржника, оскільки такі причини для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню чинним законодавством не передбачені.

З огляду на викладене, визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з обставинами проживання одного з синів з боржником, що наведені ОСОБА_1 у поданій до суду заяві, не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 432, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський