"17" листопада 2021 р. Справа № 363/260/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участі секретаря Андрєєвої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 року Вишгородським районним судом Київської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким в позові відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2021 року, представником АТ КБ «Приватбанк» 06.07.2021 року подано апеляційну скаргу.

07.09.2021 року ухвалою Київського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі.

04.10.2021 року ухвалою Київського апеляційного суду повернуто справу за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2021 року по цивільній справі АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості для вирішення питання про усунення виявлених недоліків, а саме рішення на аркушах справи №149-152 не містить описової та мотивувальної частини, що стосується даного предмету спору, а відтак, у матеріалах справи відсутній повний текст оскаржуваного судового рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

18.01.2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

04.06.2021 року Вишгородським районним судом Київської області проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Як вбачається, з матеріалів справи предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 25.10.2013 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 .

Згідно ст.269 ЦПК України, суд, може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Отже, при друкуванні повного тексту рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2021 року в описовій та мотивувальній частині рішення допущено описку, що стосується даного предмету спору, яка підлягає виправленню.

Керуючись статтями 260, 269 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Викласти описову та мотивувальну частини рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2021 року в наступній редакції:

«АТ КБ «Приватбанк» в січні 2021 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 25.10.2013 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Позивач зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої, станом на 30.11.2020 року складає 64 026,49 грн., з яких: 51 587,65 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 51 587,65 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 12 438,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30.11.2020 року складає 64 026,49 грн. та судові витрати в сумі 2 102 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.04.2021 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, мотивуючи тим, що вимоги позову не визнав, просить в його задоволенні відмовити. Зазначив, що в договорі не погоджено питання про розмір кредиту, порядок його повернення, розмір відсоткової ставки, пені та штрафу. Умови і правила надання банківських послуг не є частиною кредитного договору. Окрім того, подані банком розрахунки заборгованості містять сумнівні відомості, підписані невідомою особою без вказання посади, прізвища, та не завірені печаткою.

04.06.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій зазначає, що згідно виписки по рахунку відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Вказує на те, що підписавши Заяву Банк і Клієнт приєднується і зобов`язується виконати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Відповідачу було відкрито картковий рахунок, банк забезпечив можливість доступу до карткового рахунку. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (27,60% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Також відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту від 19.03.2020 року, тобто відповідач отримав повну інформацію про умови кредитування. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. А тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в поданому відзиві на позовну заяву просить суд розглядати дану справу без його участі.

Дослідивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

25.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») для отримання банківських послуг.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Однак, зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У зв`язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 30.11.2020 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 64 026,49 грн., з яких: 51 587,65 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 51 587,65 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 12 438,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії.

Позивач вказує, що відповідачем було підписано заяву № б/н, за умовами якої ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Копія вказаної заяви додана позивачем до матеріалів справи.

Однак, з дослідженої судом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 25.10.2013 року підписаної ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач звернувся в банк для отримання послуг, в розділі «виявляю бажання оформити на своє ім`я» зроблено помітку навпроти пункту «зарплатна картка».

Відомості про намір відповідача оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» чи іншу картку, яка дозволяє використовувати кредитні кошти, в представленій суду заяві відсутні. Окрім того, дана анкета не містить будь - якої інформації щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами.

Жодних доказів того, що 25.10.2013 року відповідачу було видано кредитну картку «Універсальна», із встановленим на ній кредитним лімітом - матеріали справи не містять.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку, що 25.10.2013 року на час звернення ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», останній виявив намір отримати послуги з відкриття рахунку для виплати заробітної плати. Кредитний договір між сторонами не укладався.

Представлена суду заява не відображає виникнення між банком та клієнтом послуг з оформлення кредиту.

Факт укладення між сторонами кредитного договору є недоведеним.

Окрім того, позивач, обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором, посилався на витяг з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:// privatbank.uaі є частиною спірного договору.

Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання.

Банком не наведено інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов договору, крім тих, що зазначені лише в Правилах і Умовах, Тарифах Банку, і з якими, як вважав би банк, позичальник був ознайомлений.

03.07.2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карта Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника,не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі кредитного договору, оскільки надані позивачем Умови та Правила отримання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття, а також підпису відповідача, тому позивачем не доведено, що під час підписання анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами, а тому суд не може прийняти їх як належний та допустимий доказ.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження отримання кредитної картки позичальником, а саме відповідачем, що є предметом розгляду даної справи, оскільки в анкеті-заяві зазначено про зарплатну картку.

Надана АТ «КБ «Приватбанк» виписка з рахунку не містить підпису уповноваженої особи, яка її оформила. При цьому АТ «КБ «Приватбанк» не наведено підстав, з урахуванням яких виписка з рахунку оформлена у відповідній формі без підпису уповноваженої особи.

Крім того, виписка не ґрунтується на умовах договору, оскільки сформована з урахуванням списань на погашення процентів, неустойки та інші списання, щодо яких відсутні докази про їх погодження із відповідачем.

З урахуванням викладеного, така виписка з рахунку не може бути взята до уваги судом.

В позовній заяві банк зазначає, що сторони керувались при укладенні договору нормами ч.1 ст.634 ЦК України.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, суд приходить до висновку, що із наданої позивачем анкети-заяви не можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач мав намір укласти саме кредитний договір, враховуючи відсутність у анкеті-заяві зазначення про оформлення ОСОБА_1 саме кредитної картки та визначення розміру кредитного ліміту, а лише вказано про отримання такої послуги як «зарплатна картка».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене та враховуючи те, що надані банком докази не підтверджують надання відповідачу кредиту заяву б/н від 25.10.2013 року, оскільки суперечать один одному, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

З урахуванням положення статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д. Рудюк