Єдиний унікальний номер 237/215/18
Номер провадження 22-ц/804/102/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.,

секретар судового засідання Сікора М.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційні скарги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ОСОБА_2 , що діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Сенаторова В.А. у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов`язання відновити електропостачанні, встановити електролічильник та стягнення моральної шкоди,

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє за довіреністю ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов`язання відновити електропостачання, встановити електролічильник та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08 червня 2016 року від помешкання (літня кухня), в якому проживає позивач та її син ОСОБА_4 , без її відома відключено електропостачання і знято електролічильник, який був установлений років 15 тому. Відключення відбулося за заявою ОСОБА_3 , який є опікуном колишнього чоловіка позивача - ОСОБА_5 ОСОБА_5 є власником домоволодіння, в літній кухні якого проживає позивач ОСОБА_1 . Вона не має боргів за спожиту електроенергію, відключення проведене незаконно, 19 місяців вона знаходилась без світла. На неодноразові звернення до Мар`їнського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» позивач не отримала відповіді про причин відключення електроенергії в помешканні, де вона проживає - за адресою: АДРЕСА_1 . Такими діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка виразилась у відсутності нормальних умов проживання та вимушених змінах у способі життя. Позивач просить суд визнати незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов`язати відновити електропостачання, встановити електролічильник та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені частково: вирішено зобов`язати Мар`їнський РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відновити електропостачання до літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановити електролічильник.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про повну відмову в задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не з`ясував, що відповідач при відключенні об`єкту від енергопостачання діяв правомірно - на підставі заяви власника житла, а позивач не має жодних правовідносин із підприємством - енергопостачальником. Тому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Представник позивача надала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в які зазначила, що позивач ОСОБА_1 має законне право користування об`єктом нерухомості, в якому незаконно було відключено електроенергію. Вона як споживач оплачує енергію, а дії відповідача порушили її права, тому вона змушена була звернутися до суду.

Позивач також не погодилася із рішенням суду, її представник просить його скасувати в частині відмови у стягненні моральної шкоди з відповідача, просить постановити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. Посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки обставини справи свідчать про факт порушення її прав, що потягнув спричинення їй моральної шкоди, отже, її вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надав в свою чергу відзив на апеляційну скаргу позивача, де вказував, що підстав для скасування рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди немає. Так, законом не передбачено випадків відшкодування моральної шкоди у подібних правовідносинах із споживачами електроенергії. Позивач взагалі не визначила, в чому саме полягає моральна шкода, не надано відповідних доказів. Крім того, відповідач не погоджується із висновками суду про зобов`язання підключення побудови, якою користується позивач, оскільки титульним власником нерухомості є інша особа, а позивач не має договірних відносин із енергопостачальником.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не явились, клопотань про відкладення розгляду до апеляційного суду не надали. Представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка просила скаргу позивача задовольнити, а скаргу відповідача - залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача відновити електропостачання до літньої кухні, де проживає позивач, суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності незаконного відключення відповідачем енергії позивачу, яка є споживачем, що не порушував правила споживання електроенергії.

З таким висновком в не погодитися не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2016 року від імені ОСОБА_5 до відповідача було звернення ОСОБА_3 із заявою щодо демонтування точки обліку за особовим рахунком № НОМЕР_1 та про підключення все під один облік, залишивши одну точку обліку під особовим рахунком № НОМЕР_2 . ( а.с 27). Від імені ОСОБА_5 заяву склав і підписав ОСОБА_3 , який вважав себе опікуном ОСОБА_5 на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 липня 2010 року №2о-131-10.

Судом з`ясовано, що точку обліку за особовим рахунком № НОМЕР_1 було демонтовано та складено Акт № 1220912. Завдяки цьому відповідач припинив електропостачання за особовим рахунком НОМЕР_2 » для позивача, не повідомивши її про це і не склавши відповідного акту.

У судовому засіданні встановлено, що споживачем послуг за особовим рахунком № НОМЕР_3 була позивач, про що свідчать квитанції за електроенергію (а.с. 142-161). Позивач ОСОБА_1 зареєстрована у будинку, який належить ОСОБА_5 на праві власності, з 13 вересня 2000 року і правомірно набула право користування житловим будинком, це право не припинилось і після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 .

Так, з рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 січня 2016 року вбачається, що в задоволенні позову ОСОБА_3 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про виселення з будинку АДРЕСА_1 відмовлено. (а.с.33-34).

Отже, позивач ОСОБА_1 є правомірним користувачем будинку, відповідно, споживачем електроенергії.

Правовідносини, які виникли між сторонами на час відключення від енергопостачання регулювалися Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Правилами користування електричною енергією(далі - Правила), затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28.

Питання про споживання електроенергії були врегульовані спеціальним законодавством, яке зазначено вище, і яке передбачало припинення енергопостачання лише з підстав, передбачених законом і лише енергопостачальником або за його згодою. У даному випадку такою підставою могло бути не проведення позивачем розрахунків за спожиту електроенергію або розкрадання електричної енергії.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право, крім іншого, на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Судом встановлено, що у позивача не було заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, і ці обставини відповідачем не спростовані, і не надано підтверджень наявності в діях позивачки інших порушень її обов`язків за користування електроенергією, за які могло би бути проведено відключення.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що передбачених законом підстав для відключення помешкання позивачки від електропостачання, не було, відтак таке відключення було проведено незаконно, тому задовольнив ці вимоги.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є правильним, відповідає обставинам справи, нормам закону. З доводами апеляційної скарги відповідача про те, що відключення було правомірним, оскільки проведено на підстави заяви власника будинку, погодитися неможливо. Так, зі справи вбачається, що на літній кухні, де проживає позивач, знаходився окремий прилад обліку енергії. Разом з тим відповідач ніяк не мотивував, у зв`язку із чим помешкання, де проживає позивач, було відключено від електроенергії взагалі, чи необхідно таке відключення літньої кухні при знятті електролічильника за умови проведення підключення в одну точку і перенесення лічильника на будинок в цьому домоволодінні. Як встановлено судом, позивач на законних підставах користується жилим приміщенням в домоволодінні, виконує обов`язки по оплаті електроенергії, тому дії енергопостачальника щодо відключення її жилого приміщення з метою підключення всіх об`єктів під одну точку неможна визнати обґрунтованими і законними.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновком суду про наявність підстав для зобов`язання відновити підключення окремого електролічильника на приміщення, в якому проживає позивач. Як вбачається з матеріалів справи, літня кухня, якою користується ОСОБА_1 , входить до складу будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з статтею 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Як встановлено п.1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, об`єкт побутового споживача - це житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування, а побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності.

На підставі п. 5.1.19. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 року (у редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020 року №716) у квартирах, будинках, приватних домогосподарствах або інших об`єктах індивідуального побутового споживача, розташованих за однією адресою, установлюється один ЗКО для побутових потреб незалежно від кількості господарських будівель.

Згідно з п.2.7.6 Наказу міністерства праці та соціальної політики України №272 від 21.06.2001 року «Про затвердження Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» в житлових будинках слід установлювати один однофазний або трифазний розрахунковий лічильник (при трифазному вводі) на кожну квартиру.

З наведеного вбачається, що нормативно-правовими актами врегульований певний порядок встановлення розрахункового приладу обліку електричної енергії - по одному на один об`єкт.

У разі необхідності споживачу не заборонено встановлювати технічні засоби обліку електричної енергії, які дозволять здійснювати контроль за спожитою електроенергією за той чи іншою площадкою вимірювання (кімнатою, частиною приміщення тощо).

Позивач не довела, що вона намагалася вирішити питання про порядок користування домоволодінням, що вона у зв`язку із цим зверталася до енергопостачальника за укладенням окремого договору, встановленням приладу обліку.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися із висновком суду стосовно зобов`язання відповідача встановити електролічильник на тому ж місті на літній кухні, де проживає позивач, оскільки такий висновок не ґрунтується на законі.

Напроти, аналіз вищезазначених нормативних актів та обставин справи дає підстави для висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про встановлення електролічильника позивачу, що не перешкоджає вирішити їй це питання в подальшому на відповідних підставах.

Відтак, судове рішення в частині задоволення вимог ОСОБА_1 в зазначеній частині підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

Перевіряючи рішення в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає висновки суду правильними, а доводи апеляційної скарги відповідача відхиляю, оскільки посилання на незаконність рішення в цій частині не ґрунтуються на обставинах справи і нормах закону. В цій частині позову суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у відшкодуванні моральної шкоди, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 264 ЦПК України.

У зв`язку із тим, що апеляційна скарга відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» підлягає частковому задоволенню з ухвалою нового рішення про скасування задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача встановити електролічильник та про відмову в задоволенні таких позовних вимог, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін, то частково витрати за оплату судового збору за апеляційне оскарження рішення необхідно покласти на позивача - пропорційно задоволених вимог, а саме в сумі 528,50 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» задовольнити частково.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 серпня 2020 року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» встановити електролічильник в літній кухні за адресою АДРЕСА_1 , та в задоволенні таких позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В решті залишити рішення без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 528 (п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 50 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 21 січня 2021 року.

Судді Є.Є.Мальцева

С.А. Зайцева

О.М. Пономарьова