1Справа № 335/451/21 2/335/1148/2021
03 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., представника позивача адвоката Паскала П.М., третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Калініна Олена Василівна, про часткове розірвання спадкового договору, -
У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати частково спадковий договір, укладений 15.04.2011 між нею та відповідачем ОСОБА_3 .
Ухвалою судді від 21.01.2021 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.
05.02.2021 позивач звернулась до суду з уточненим позовом.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що позивач є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Крім неї в квартирі зареєстрована та проживає третя особа ОСОБА_1 , яка є її донькою.
15.04.2011 позивач уклала зі своїми доньками - відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_1 спадковий договір, у відповідності до умов якого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (набувачі) зобов`язались виконувати розпорядження позивача (відчужувача) і в разі її смерті набули би належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . У відповідності до умов договору, набувачі зобов`язались щомісячно, але не пізніше п`ятого числа кожного місяця, надавати позивачеві грошові кошти у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; забезпечувати позивача згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості.
Відповідач зобов`язання за спадковим договором не виконувала, що, на переконання позивача, підтверджується заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 в справі № 335/1509/20, яким відповідача було визнано такою, що втратила право користування належною позивачеві квартирою.
З моменту укладення спадкового договору відповідач виїхала на постійне місце проживання до Нідерландів. Відвідувала позивача лише 2012-2014 роках, що на переконання позивача свідчить про відмову відповідача від виконання зобов`язань за спадковим договором та надає їй право вимагати розірвання зазначеного договору, укладеного між нею та відповідачем.
Ухвалою судді від 18.02.2021 було прийнято до розгляду вищезазначений позов та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато в справі підготовче провадження, встановлено учасником справи строк для подання заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 07.04.2021 було закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду, задоволено заяву позивач про виклик свідка.
Позивач в судове засідання не з`явилась. По дату, час та місце судового розгляду повідомлялась через свого представника.
Представник позивача адвокат Паскал П.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якої невідоме, викликалась до суду шляхом надсилання судових повісток та інших процесуальних документів за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до приписів ст. 128 ЦПК України, проте у судові засідання призначені на 05.05.2021, 24.05.2021, 15.06.2021, 03.08.2021 не з`явився, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за її відсутності, відзиву на позов до суду не подала.
Третя особа ОСОБА_1 письмові пояснення щодо позову суду не подала. В судовому засіданні просила позов задовольнити повністю.
Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Калініна О.В. в судові засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за її відсутності, пояснень щодо позову до суду не подала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
З урахуванням вищевикладеного суду постановив здійснювати заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Встановлені судом обставини
Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .
15.04.2011 між позивачем (відчужувач), відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_1 (набувачі) було укладено спадковий договір (а.с. 19,20), згідно умов якого відчужувач передає після її смерті у власність набувачам вищезазначену квартиру, яка буде належати набувачам а праві спільної часткової власності в рівних частках кожному, а набувачі зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувача, визначені договором. Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Калініною О.В. 15.04.2021. У цей же день на зазначену квартиру нотаріусом накладено заборону відчуження (а.с. 10).
В п. 3.3 договору сторони визначили, що набувачі зобов`язані не пізніше п`ятого числа кожного місяця надавати відчужувачу грошові кошти у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та забезпечувати відчужувача згідно рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 ОСОБА_3 було визнано такою, яка втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача адвокат Паскал П.М. та третя особа ОСОБА_1 суду пояснили, що причиною звернення позивача до суду з данним позовом стало неналежне виконання відповідачем ОСОБА_3 зобов`язань, передбачених п. 3.3 спадкового договору.
На підтвердження цього, позивачем та третьою особою було надано суду тотожні за змістом заяви (а.с. 156, 159), у яких позивач та третя особа зазначили, що третя особа ОСОБА_1 не пізніше 5 числа кожного місяця надає позивачеві грошові кошти у розмірі двадцяти неоподаткованих доходів громадян та забезпечує позивача лікувальними засобами незалежно від їх вартості згідно з рецептами лікарів.
Допитана за заявою позивача свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що вона знайома з позивачем та третьою особою ОСОБА_1 приблизно 5 років. З відповідачем вона не знайома. Про те, що у позивача є донька ОСОБА_3 їй стало відомо від позивача та ОСОБА_1 . Щодо невиконання відповідачем зобов`язань за спадковим договором від 15.04.2011 їй стало відомо від третьої особи ОСОБА_1 , коли вона попросила її прийти до суду для дачі показань щодо зазначених обставин.
Інших доказів учасниками справи суду не надано.
Нормативно-правове обґрунтування
Відповідно до частини першої статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Таким чином спадковий договір має подвійну правову природу: він одночасно є і розпорядженням на випадок смерті, і договором, змістом якого обумовлюються його істотні умови.
Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 ЦК України).
Перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування.
Відповідно до частини першої статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України).
Зобов`язання з множинністю осіб можуть мати солідарний характер. При чому солідарною може бути як вимога кредиторів, так і обов`язок боржників. Солідарні зобов`язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом.
В силу ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників (. 1 ст. 543 ЦК України).
Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.
Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Правила тлумачення змісту правочину визначені ст. 213 ЦК України.
Згідно з ч. 3 зазначеної статті при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.
Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.
Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Висновки суду
Проаналізувавши буквальне значення слів і понять які містяться в п. 3.3 спадкового договору від 15.04.2011, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, порівнявши зміст зазначеної частини спадкового договору зі змістом інших його частин, усім його змістом, метою, яку переслідував позивач при укладенні цього правочину, неподільності предмету зобов`язання передбаченого п.п. 3.3.2 п. 3.2 договору, суд дійшов висновку, що передбачені договором обов`язки набувачів є солідарними, відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_1 за даним правочином виступають як солідарні боржники, тобто зобов`язання за спадковим договором мало бути виконано або всіма набувачами разом, або будь-ким з них окремо.
З пояснень представника позивача, третьої особи ОСОБА_1 , письмових заяв, наданих суду позивачкою та зазначеною третьою особою, суд дійшов висновку, що зобов`язання, передбачені п. 3.3 спадкового договору, виконані належним чином та у повному обсязі одним з солідарних боржників - третьою особою ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності факту порушення її прав як відчужувача за спадковим договором відповідачем ОСОБА_3 , у задоволені позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 265, 280-282 ЦПК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Калініна Олена Василівна, про часткове розірвання спадкового договору - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання або перебування невідоме.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 13.08.2021.
Суддя А.В. Стеценко