Єдиний унікальний номер: 379/812/20
Провадження № 2/379/147/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду м. Тараща, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Таращанської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона є співвласником одноквартирного будинку, що розташований в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом у справах комунальної власності 19 січня 1993 року. Крім неї та відповідачів по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 співвласником без виділення часток, був і її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на його частку у вищезгаданому будинку. Позивачка є його єдиним спадкоємцем за законом, проте оформити своїх спадкових справ не може через те, що розмір частки спадкодавця, як співвласника спадкової квартири, не було визначено.

В зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину та оформлення своїх спадкових прав в позасудовому порядку, остання звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У позовній заяві просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Таращанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви, кожен окремо, з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю та проти задоволення позову не заперечують.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 63/2020, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1993, виданого відділом у справах комунальної власності, співвласниками одноквартирного будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 є: позивачка ОСОБА_6 , відповідачі по справі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також ОСОБА_5 . Всі є співвласниками цього одноквартирного будинку без визначення розміру часток кожного. Загальна площа будинку становить 92,90 кв.м. (а.с.14).

Ч. ст. 355 ЦК України визначає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст. 368 ІІК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи, що домовленості про розмір часток у спільній власності на будинок між співвласниками не було, їх частки у вищезазначеному будинку є рівними. Так, кожному належить 1/5 частка будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_5 , який проживав, був зареєстрований та був співвласником житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Місцем відкриття спадщини після його смерті є місто Тараща Київської області. Дане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 22 жовтня 2019 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складав.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є його дружина, позивачка по справі ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_10 .

В установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України позивачка подала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В.

Враховуючи те, що інша спадкоємиця ОСОБА_2 відмовилася від отримання спадщини, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті чоловіка.

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на належну на праві спільної сумісної власності, але не виділену в натурі, частку у вищезазначеному будинку.

Позивачка, з метою оформлення своїх спадкових справ, а саме отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В..

Відповідно до п. 205 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Проте, в зв`язку з тим, що, частка спадкодавця ОСОБА_5 в одноквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , не була визначена, оскільки вказаний житловий будинок належав йому та членам його сім`ї на праві приватної сумісної власності, приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на вищевказаний житловий будинок і запропоновано звернутися до суду (а.с.23).

В зв`язку з неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення своїх спадкових прав в позасудовому порядку, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Згідно відповіді КП КОР «Південне БТІ» державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася (а.с. 15).

Згідно даних технічного паспорта, житловий будинок загальною площею 92,9 кв.м, житловою площею 49,2 кв.м. (а.с.16-21).

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки вартості одноквартирного житлового будинку, оціночна вартість зазначеного вище будинку становить - 446968,00 грн. , відповідно вартість 1/5 частини становить - 89393,60 грн (а.с.32-63).

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

Згідно зі ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації .

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Окрім того і відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

Керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ПК України, статтями 182, 328, 355, 368, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити, що частки співвласників у спільній сумісній власності на одноквартирний будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 92,9 кв.м, житловою площею 49,2 кв.м, є рівними і складають по 1/5 частки.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/5 частки одноквартирного житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 92,9 кв.м, житловою площею 49,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду і через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін