Справа № 2-1316/11
н/п 2-зз/490/1/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

21 січня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Буряченку Д.В.,

розглянувши заяву адвоката Головченко Олександра Андрійовича, який діє в інтересах, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони та скасування накладеного арешту у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про захист спадкових прав, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява адвоката Головченка О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій він просить:

здійснити заміну сторони відповідача з ОСОБА_5 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

скасувати накладений 17 липня 2012 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва арешт у справі № 2-1316/11 на житловий будинок за АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви адвокат Головченко О.А. вказав на те, що ОСОБА_5 у 1997 році за договором дарування отримала право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Дійсність цього договору була предметом спору у даній справі. За результатами розгляду цієї справи рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2012 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зокрема, про визнання цього договору недійсним відмовлено. Дане рішення набрало законної сили, однак судом не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 . На даний час накладення цього арешту перешкоджає спадкоємцям відповідача у справі прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

Представник заявників просить заяву розглядати без його участі. Інші учасники судового процесу не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки.

Зважаючи на думку представника заявників та зважаючи на досить стислі строки, визначені законодавством для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви за відсутності учасників судового процесу, які не з`явилися.

Вивчивши матеріали цивільної справи № 2-1316/11 судом встановлено таке.

У 2011 році до Центрального районного суду м. Миколаєва Волчо І.М. та ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про визнання права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , визнання права власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 та визнання договору дарування цього домоволодіння, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 недійсним.

В матеріалах цивільної справи № 2-116/11 наявна копія договору дарування від 10 квітня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Комаровою Л.М., відповідно до якого ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_5 прийнята у дар житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2012 року вжито заходів по забезпеченню позову та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав на праві власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-2855 від 15 квітня 1995 року.

На підставі цієї ухвали до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 26 липня 2012 року внесено запис №12790024.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України (в редакції станом на 01 грудня 2012 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2012 року набрало законної сили.

Зі змісту цього рішення слідує, що судом не було вирішено питання скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом під час розгляду цієї справи (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК України).

Як зазначив Верховний Суд України у пункті 10 постанови Пленуму № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої заяви суд зазначає таке.

Згідно із приписами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Питання щодо скасування заходів забезпечення позову врегульовано статтею 158 ЦПК України, в редакції чинній на момент звернення адвоката Головченко О.А. із даною заявою.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (частина четверта статті 158 ЦПК України).

Судом встановлено, що адвокат Головченко О.А. звернувся із означеною заявою в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тобто спадкоємців відповідача у справі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців у померлої не має. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 та довідкою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Юлії від 24 грудня 2020 року №1613/02-14, копії яких наявні в матеріалах справи.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви адвоката Головченка О.А. в частині необхідності скасування заходів забезпечення позову та скасування арешту житлового будинку АДРЕСА_1 . В цій частині подану заяву слід задовольнити.

Аналіз статтей 55 та 442 ЦПК України дає можливість дійти висновку що у разі смерті сторони у справі суд заміняє її правонаступниками (спадкоємцями) як під час розгляду справи так і на стадії виконавчого провадження.

Враховуючи те, що розгляд справи № 2-1316/11 закінчено ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, що виключає необхідність виконання судового рішення (відсутня стадія виконання рішення суду) заява у частині заміни сторони відповідача на її правонаступників (спадкоємців) задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви адвоката Головченка О.А.

Накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2012 року арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 слід скасувати. В іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 55, 158, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Головченка Олександра Андрійовича, який діє в інтересах, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони та скасування накладеного арешту задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2012 року у справі № 2-1316/11 арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Шолох