Справа № 646/4064/18
№ провадження 2/646/104/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря - Мірзоєва К.Р.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача прокуратури - Панової М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди спричиненої прийняттям незаконних рішень, дій і протиправною тривалою бездіяльністю під час досудового розслідування кримінального провадження № 000104 від 06.02.2017 року та просив :

- визнати безконтрольність та незаконність дій Прокуратури Харківської області під час досудового розслідування кримінального провадження № 000104 від 06.02.2017 року;

- стягнути з Державного бюджету України через ДКС України моральну шкоду в розмірі

595680,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Ухвалою слідчого суді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу скарги на бездіяльність прокуратури Харківської області, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 26.12.2016 року задоволено. Зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою від 26.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року по справі № 646/2931/17 зобов`язано прокуратуру Харківської області надати матеріали кримінального провадження № 000104 для огляду у судове засідання.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року по справі № 646/2931/17 скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури Харківської області Басова С.В. від 28.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 000104.

Пред`являючи позов до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України, позивач, керуючись статтями 23, 1174, ст. 1176 ЦК України, як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, посилається на ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова, якими задовольнялись його скарги в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000104, а саме оскарження дій щодо невнесенні відомостей за заявою до ЄРДР та скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на думку позивача, своїми тривалими неправомірними діями відповідач завдав моральної шкоди, а тому просить суд позов задовольнити, захистити його конституційне право на компенсацію моральної шкоди, заподіяною йому неправомірною тривалою бездіяльністю відповідача при розслідуванні кримінальної справи, а також стягнути з державного бюджету України компенсацію моральної шкоди у сумі 595 680,00 грн. відповідно до його розрахунку на підставі методичних рекомендацій ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 12.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

04.09.2018 року представник прокуратури Харківської області в порядку ст. 178 ЦПК України дав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити, з посиланням на те, що доводи позовної заяви є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що реалізація позивачем свого права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а сама факт скасування певних процесуальних рішень не свідчить про протиправність дій прокуратури. Згідно відзиву, ухвали слідчих суддів щодо розгляду скарг ОСОБА_1 свідчать лише про реалізацію ним передбачених КПК України прав. У відзиві також зазначено, що позивачем не надано доказів неправомірності дій відповідача під час досудового розслідування, а визнання безконтрольності та незаконності дій Прокуратури Харківської області під час досудового розслідування кримінального провадження № 000104 від 06.02.2017 року розгляд можливо лише в порядку ст.ст. 303-308 КПК України.

04.09.2018 року представник Державної казначейської служби України в порядку ст. 178 ЦПК України дав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити, з посиланням на те, що доводи позовної заяви є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що реалізація позивачем свого права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а сама факт скасування певних процесуальних рішень не свідчить про протиправність дій прокуратури. Згідно відзиву, ухвали слідчих суддів щодо розгляду скарг ОСОБА_1 свідчать лише про реалізацію ним передбачених КПК України прав. Відсутність доказів, які б підтверджували незаконність дій або бездіяльність слідчого органу прокуратури та моральної шкоду, не має підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження в.о. керівника апарату суду № 02-13/120 від 01.11.2021 року про повторний авторозподіл справ 02.11.2021 року в провадження судді Теслікової І.І. надійшла справа за позовною заявою ОСОБА_3 до МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова ГТУЮ в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.11.2021 року прийнято до провадження суддею Тесліковою І.І. цивільну справу 646/4064/18 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди та призначено справу до судового розгляду, оскільки підготовче провадження вже проведено.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Харківської обласної прокуратури просила відмовити в задоволенні позовної заяви з посиланням на недоведеність позовних вимог.

Представник Державної казначейської служби в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши думку позивача та представника відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою слідчого суді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу скарги на бездіяльність прокуратури Харківської області, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 26.12.2016 року задоволено. Зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою від 26.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого суді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року по справі № 646/2931/17 зобов`язано прокуратуру Харківської області надати матеріали кримінального провадження № 000104 для огляду у судове засідання.

Ухвалою слідчого суді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року по справі № 646/2931/17 скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури Харківської області Басова С.В. від 28.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 000104.

Вищезазначене рішення суду мотивоване тим, що постанова слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури Харківської області Басова С.В. від 28.03.2017 про закриття кримінального провадження є передчасною та ґрунтується на неповному дослідженні всіх обставин справи, не відповідає вимогам законності.

Пред`являючи позов до прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України, позивач, керуючись статтями 23, 1174, ст. 1176 ЦК України, як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, посилається на ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова, якими задовольнялись його скарги в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000104, а саме оскарження дій щодо невнесенні відомостей за заявою до ЄРДР, а скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач в цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.

Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. При цьому не будь-яке рішення слідчого судді свідчить про протиправність дій державних органів, а мають значення конкретні обставини, встановлені таким рішенням. При встановленні в порядку судового контролю слідчим суддею протиправності дій чи бездіяльності слідчих органів для вирішення питання про відшкодування шкоди необхідним є доведення заподіяння такими діями (бездіяльністю) моральної шкоди та, відповідно, наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2020 року в справі № 227/2572/19 (провадження № 61-20488св18), від 17 січня 2020 року в справі № 638/11414/18 (провадження № 61-2685св19), від 04 березня 2020 року в справі № 639/1803/19 (провадження № 61-18842св19), від 01 квітня 2020 року в справі № 641/7772/17 (провадження № 61-40338св18), від 13 травня 2020 року в справі № 638/8636/17 (провадження № 61-40480св18), від 20 травня 2020 року в справі № 337/3375/17 (провадження № 61-11586св19), від 20 травня 2020 року в справі № 639/6736/18 (провадження № 61-12512св19), від 23 червня 2020 року в справі № 554/108/18 (провадження № 61-41514св18), від 24 червня 2020 року в справі № 520/14/19 (провадження № 61-23199св19), від 30 червня 2020 року в справі № 641/7984/17 (провадження № 61-36602св18), від 03 липня 2020 року в справі № 686/27965/19 (провадження № 61-8293св20), від 25 січня 2021 року в справі № 227/4410/19 (провадження № 61-9407св20), від 25 березня 2021 року в справі № 227/3052/19 (провадження № 61-22337св19).

Таким чином, оскарження дій щодо невнесення відомостей до ЄРДР та оскарження постанови про закриття кримінального провадження свідчать про реалізацію ОСОБА_1 передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, як це помилково вважає позивач.

Само по собі зобов`язання ухвалою слідчого судді внести відповідні відомості до ЄРДР, а також скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, не мають наслідків цивільно-правового характеру, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

В порядку процесуального обов`язку позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру, встановлення факту протиправності дій органів прокуратури, факту наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) зазначеного органу та його вини в заподіянні цієї шкоди.

Посилання позивача на неодноразове звернення зі скаргами про скасування постанов про закриття кримінального провадження призвело до завдання йому моральної шкоди не відповідає матеріалам справи, а тому ґрунтується на припущеннях.

В ході розгляду справи позивач не довів наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що відповідно до статей 12, 80 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Крім того, нормами ЦК України, а саме ст. 16 ЦК України не передбачено такого способому захисту цивільних прав і інтересів як визнання безконтрольність та незаконність дій органу досудового розслідування. Відповідно до ст. ст. 303-308 КПК України, рішення дій чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в порядку КПК України до слідчого судді.

З урахуванням викладеного, оскільки позивач всупереч свого процесуального обов`язку не надав належних, допустимих та достовірних доказів про спричинення йому моральної шкоди, не довів протиправності у діях (бездіяльності) її заподіювачів, не довів наявності причинного зв`язку між завданою шкодою і протиправними діями (бездіяльністю), суду приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за його недоведеністю.

Крім того, застосування методики проф. ОСОБА_2 на яку посилається позивач в позовній заяві припинено з 29.01.2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України та виключено з Реєстру методик проведення судових експертиз.

Посилання позивача на застосування до спірних правовідносин постанови ВС України від 22.06.2017 року та постанови ВС у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.07.2018 року по справі № 638/6944/16 відповідно до ст. 417 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки відповідно до ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Разом з тим, дослідженням постанови ВС України від 22.06.2017 року та постанови ВС у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.07.2018 року по справі № 638/6944/16 встановлено неправомірність дій посадових осіб прокуратури Харківської області, отже обставини зазначених справ відрізняються від справи, що розглядається та не спростовує висновок суду по даній справі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідачів процесуальних витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.16, 23, 1166 ,1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про визнання безконтрольності та незаконності дій органу досудового розслідування та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст складений 18.11.2021 року.

Суддя Теслікова І.І.