Справа № 201/4759/21
Провадження № 2р/201/51/2021
УХВАЛА

22 листопада 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву до ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2021р. задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий напис, вчинений 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем Сергієм Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 556 про стягнення з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , невиплачених в строк на підставі договору позики, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем Сергієм Анатолійовичем 20 серпня 2020 року за реєстровим номером 542, грошових коштів у розмірі 100000,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135,00 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2021р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2021р. повернуто скаржнику.

12.08.2021р. (у період перебування цивільної справи на розгляді у Дніпровському апеляційному суді) до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення рішення суду від 12.07.2021р., у якій відповідач просив роз`яснити зміст судового рішення, а саме, на підставі чого суд дійшов висновку з приводу того, що вчинений виконавчий напис завдає істотної шкоди правам та інтересам АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», оскільки є перешкодою для виконання судового рішення, з огляду на те, що судове рішення набуло чинності 29.12.2020р., а виконавчий напис вчинено 26.08.2020р., тобто за чотири місяці до дати набуття рішенням суду законної сили, а також просив роз`яснити, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що приватним нотаріусом Кулінічем С.А, під час вчинення виконавчого напису і реєстрації в подальшому права власності, допущені порушення норм закону, а також роз`яснити, які взагалі можуть бути документі, які відповідач, як позикодавець повинен був надати нотаріусу , з урахуванням того, що гроші в якості позики передавалися готівкою під час укладення договору.

Згідно ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного, а також враховуючи, що статтю 271 ЦПК України не передбачено обов`язкового виклику учасників справи для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, тому суд вважає за можливе розгляд вище вказаного питання здійснювати у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає заяву необґрунтованою і не підлягаючою задоволенню.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання..

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2021р. у справі за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна) визнано виконавчий напис, вчинений 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем Сергієм Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 556 про стягнення з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , невиплачених в строк на підставі договору позики, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем Сергієм Анатолійовичем 20 серпня 2020 року за реєстровим номером 542, грошових коштів у розмірі 100000,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

В мотивувальній частині рішення зазначено, серед іншого, що вирішуючи позовні вимоги по суті, суд дійшов висновку, що під час вчинення виконавчого напису, а потім також і реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Кулінічем С.А. допущені порушення закону, які слугують підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Надалі судом викладені мотиви суду, з яких суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме: «26.08.2021р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 556, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 100000,00 грн., строк повернення яких настав 24.08.2020р. за договором позики від 20.08.2020р.

29.10.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. відкрите виконавче провадження ВП № 63450493.

30.10.2020р. винесена постанова про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

25.11.2020р. приватним виконавцем складений акт про проведені електронні торги на підставі протоколу від 23.11.2020р., за яким переможцем торгів визнано ОСОБА_3 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (копія додається) видно, що запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 також вчинений приватним нотаріусом Кулініч С.А. 17.12.2020р. 15:53:32.

Цього ж дня, 17.12.2020р. приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С.А. видано ОСОБА_3 свідоцтво, яким посвідчено, що останньому належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд дійшов висновку, що під час вчинення виконавчого напису, а потім також і реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Кулінічем С.А. допущені порушення закону, які слугують підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з огляду на таке.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2020р. у цивільній справі № 201/10595/19 за позовом АТ «АКБ «Конкорд» до ОСОБА_2 , яке набрало законної сили 30.04.2020р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку 11 105 496,96 грн. та судові витрати в сумі 166 582,44 грн.

Ухвалою судді від 16.09.2019р. у вказаній справі накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника - відповідача ОСОБА_2 , у тому числі і окремо на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

23.09.2019р. відомості про обтяження арешт нерухомого майна квартири внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У відповідності до підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Кулініч С.А. після отримання заяви про вчинення виконавчого напису, мав надіслати на адресу ОСОБА_2 за тридцять днів до дати вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідний лист із вимогою про виконання основного зобов`язання і надання підтверджуючих документів та попередження про вчинення виконавчого напису.

Однак у встановлений Порядком не менш як 30-денний строк такий лист не міг бути направлений, оскільки виконавчий напис вчинений на договорі позики на шостий день після укладання цього договору.

Таким чином, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог щодо безспірності заборгованості, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

З вчиненого приватним нотаріусом Кулінічем С.А. виконавчого напису № 556 від 26.08.2020р. не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від заявника - відповідача ОСОБА_1 первинні бухгалтерські документи щодо видачі позики та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених договором платежів тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед позикодавцем ОСОБА_1 є безспірною.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-887цс17 від 05.07.2017р. з урахуванням приписів статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

15.01.2021р. ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування арешту, накладеного ухвалою суду від 16.09.2019р. на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2021р. відмовлено у задоволенні заяви про скасування арешту. Судом встановлено, що заява ОСОБА_3 не відповідала вимогам статті 158 ЦПК України, адже за змістом цієї статті з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову може звернутися лише учасник справи, зокрема особа, щодо якої вжито такі заходи, а не інша особа, яка вважає себе власником обтяженого майна. ОСОБА_3 не є особою, яка брала участь у даній справі. Отже, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 звернувся до суду всупереч вимогам закону, і підстави для задоволення такої заяви по справі відсутні.

У заяві до суду ОСОБА_3 вказав, що метою його звернення є зняття усіх заборон з придбаної ним у власність квартири.

Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше.

Обмеження права власника, який набув жиле приміщення за результатами звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі статей 109 ЖК УРСР та статті 40 Закону № 898-IV, є передбачуваними (постанова Верховного Суду від 05.06.2019р. у справі № 643/18788/15-ц).

З наданих позивачем доказів видно, що станом на дату вчинення спірного виконавчого напису та реєстрації права власності відчужене ОСОБА_3 в результаті вчинення виконавчого напису нерухоме майно ухвалою суду було арештоване, а зобов`язання за договором та рішенням суду його попереднього власника перед позивачем - банком не виконане, про що його попередньому власникові було відомо.

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (постанова Верховного Суду від 23.10.2019р. у справі № 922/3537/17 п. 38).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 23.10.2019р. у справі № 922/3537/17 п. 40).

Згідно з положеннями ст.ст. 124, 129 Конституції України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання кожною особою на всій території України.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що АТ «АКБ «Конкорд» є заінтересованою особою у визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у розумінні вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», оскільки такий напис стосується інтересу банка, адже перешкоджає виконанню судового рішення, ухваленого на користь банка.

Таким чином, виконавчий напис нотаріуса Кулініча С.А. № 556 від 26.08.2020р. не підлягає виконанню, оскільки вчинений із порушенням встановленого Законом процесуального порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів, що у відповідності із ст. ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є безумовною підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також порушує охоронювані законом права та інтереси позивача.

Вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відповідає інтересам позивача і є належним способом захисту порушеного права. Задоволення цієї вимоги матиме наслідком скасування державної реєстрації прав незаконного власника ОСОБА_3 на спірне майно та поновлення записів про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги АТ «АКБ «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С.А., Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Отже, у мотивувальній частині рішення судом наведені мотиви прийняття рішення, а також наведені норми права, яким керувався суд при прийнятті рішення.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи зі змісту зазначеної статті зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про роз`яснення рішення необхідно зазначити, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Пунктом 21 постанови № 14 пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що у зазначеному судовому рішенні немає протиріч та недоліків, що усуваються шляхом їх роз`яснення, в ньому дана оцінка всім доводам з посиланням на норми закону на підставі яких постановлене рішення, а в мотивувальній частині рішення вказано підстави, з яких суд прийшов до відповідних висновків.

Заява відповідача ОСОБА_1 зводиться фактично до незгоди із судовим рішенням, що є допустимим лише шляхом оскарження рішення в апеляційному порядку, однак не у порядку роз`яснення судового рішення. Вимоги заявника про надання йому роз`яснення про те, які ж саме документи слід було подавати нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не відноситься до компетенції суду, оскільки завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ (ч. 1 ст. 2 ЦПК України) в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін (ч. 1 ст.13 ЦПК України).

Не може суд прийняти до уваги вимоги заявника ОСОБА_1 про роз`яснення причин відмови у позові з наведених відповідачем у заяві про роз`яснення судового рішення підстав, оскільки вирішення цього питання знаходиться поза межами порядку розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, визначеного статтею 71 ЦПК України і фактично зводяться до перегляду рішення суду.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява про роз`яснення судового рішення не обґрунтована, не підтверджена, безпідставна та відсутні передбачені законом підстав для її задоволення, а тому суд вважає за необхідне у її задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 7, 13, 89, 258-261, 271, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя О.С. Наумова