ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8857/21 Справа № 188/376/21 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що спірне спадкове майно складається з колісного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «FORD» модель «FOCUS» 01 січня 2014 року випуску, об`ємом двигуна 1999 куб.см, номер кузова НОМЕР_1 .

Відповідно до Посвідчення про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу Одеської митниці ДФС серії НОМЕР_2 від 26 листопада 2019 року, автомобіль було ввезено на територію України 18 червня 2020 року батьком позивачки - ОСОБА_2 , здійснено його розмитнення, сплачено усі необхідні платежі та випущено у вільний обіг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді легкового автомобіля марки «FORD» модель «FOCUS» 01 січня 2014 року випуску, об`ємом двигуна 1999 куб.см, номер кузова НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла позивачка, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією її заяви про прийняття спадщини за законом від 31 липня 2020 року, по спадковій справі №106/2020, оскільки інші спадкоємці відсутні.

Також позивачка зазначила, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 не встиг пред`явити посвідчення про реєстрацію транспортного засобу до уповноваженого підрозділу МВС України з метою державної реєстрації вказаного транспортного засобу та отримання правовстановлюючого документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Так, 27 січня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний автомобіль, але нотаріус своєю постановою від 27 січня 2021 року, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний автомобіль у зв`язку з ненаданням Позивачкою оригіналу правовстановлюючого документа на це майно з тих підстав, що спадкодавець за життя не встиг поставити його на облік в уповноваженому підрозділі МВС України та отимати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

У зв`язку з чим, позивачка просила суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на рухоме майно, а саме: легковий автомобіль сірого кольору марки «FORD» модель «FOCUS» 01 січня 2014 року випуску, об`ємом двигуна 1999 куб.см, номер кузова НОМЕР_1 .

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Посвідчення про реєстрацію транспортного засобу Одеської митниці ДФС серії НОМЕР_2 від 26 листопада 2019 року, транспортний засіб марки «FORD» модель «FOCUS», тип транспортного засобу - легковий, 01 січня 2014 року виготовлення, колір - сірий, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1999 куб.см, було ввезено на територію України 18 червня 2020 року спадкодавцем - ОСОБА_2 , здійснено його розмитнення, сплачено усі необхідні платежі та випущено у вільний обіг, у зв`язку з чим, Одеська митниця не заперечує проти реєстрації вказаного транспортного засобу в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію, за ОСОБА_2 .

Згідно митної декларації (форми МД-2) за результатами електронного декларування №UA/ вартість вищевказаного автомобіля, станом на 18 червня 2020 року (дату його ввезення на територію України), склала 49 348,17 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не виконав покладені на нього обов`язки в частині виконання вимог щодо реєстрації транспортного засобу у встановленому чинним законодавством порядку, тобто, спірний автомобіль у його власність не переходив, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги позивача, з наступних підстав.

Згідно з висновком Верховного суду України від 30 жовтня 2019 року у постанові по справі № 683/2694/16-ц, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) ТЗ протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Тобто, у покупця (нового власника) є 10 діб, для того, щоб перереєструвати транспортний засіб, інакше він несе адміністративну відповідальність в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, батько позивачки - ОСОБА_2 не виконав покладені на нього обов`язки в частині виконання вимог щодо реєстрації транспортного засобу у встановленому чинним законодавством порядку, тобто, спірний автомобіль у його власність не переходив, а тому не є спадковим майном.

Таким чином, судом першої інстанції було повно з`ясовано обставини справи, а саме, що ОСОБА_2 не виконав покладені на нього обов`язки в частині виконання вимог щодо реєстрації транспортного засобу у встановленому чинним законодавством порядку, тоді як, право власності у набувача виникає саме з моменту такої реєстрації, а тому, колегія суддів приходить до висновку про правомірність такої відмови у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання за позивачкою, як спадкоємцем за законом, права власності на рухоме майно, а саме: легковий автомобіль сірого кольору марки «FORD» модель «FOCUS» 01 січня 2014 року випуску, об`ємом двигуна 1999 куб.см, номер кузова НОМЕР_1 .

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова