ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8212/20 Номер провадження 22-ц/814/1806/21Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

Секретар Яковенко В.С.

За участю: представника відповідача адв. Чернявського О.М.

представників позивача - адв. Кондрик Н.Г., Харсун Ю.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Олексія Михайловича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2021 року (повний текст складено 11.05.2021 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про стягнення компенсації вартості 1/3 частини автомобіля.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулась до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина, що складається з транспортного засобу автомобіля Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний номер НОМЕР_2 . Спадкоємцями померлого першої черги за законом є ОСОБА_2 донька від першого шлюбу та ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 син.

Зазначає, що 25.02.2020 року державним нотаріусом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори Полтавської області Пащенко Т.Б., видано Свідоцтво про право на спадщину за законом - на 1/3 частку автомобіля Lexus LX 570, кожному зі спадкоємців. Ринкова вартість автомобіля складає 909745,20 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №95, складеного 28.07.2020 року судовим експертом Сумцовим С.С.

З урахуванням наведеного, оскільки вказаний автомобіль є неподільним майном та знаходиться у володінні та користуванні відповідача ОСОБА_1 , позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості належної їй 1/3 частки автомобіля Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 303248,40грн, припинивши зав нею ОСОБА_6 право спільної часткової власності на вказаний автомобіль; вирішити питання судових витрат.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2021 рокупозов ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості 1/3 частки автомобіля, задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на автомобіль Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 1/3 частки автомобіля Lexus LX 570, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 303248,40 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у сумі 3032,49 грн.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 , представник якої, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи та дослідження доказів, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вирішити питання судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при здійсненні продажу спірного автомобіля, його реалізація відбудеться за договірною ціною, яка може бути значно нижчою ніж визначена наявним у справі висновком експерта, чим порушаться права відповідача та її малолітньої дитини.

Вказує, що місцевим судом не було надана належної уваги тому факту, що на час розгляду даної справи, ОСОБА_2 набула повної цивільної дієздатності.

Зауважує, що декларація про доходи ОСОБА_1 від 17.02.2020 року, яка показує розмір доходу останньої за 2019 рік, ніяким чином не може вказувати на платоспроможність апелянта станом на день вирішення даного спору в суді.

Вважає, що місцевим судом безпідставно було припинено право спільної часткової власності на спадкове майно, оскільки правові підстави для таких дій відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та прохав її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували, прохали її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно актового запису №382 в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_5 та ОСОБА_3 одружились 15.12.2001 року, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_7 » (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 від 15.12.2001 року, а.с.13).

Відповідно до актового запису №319 в Книзі записів актів громадянського стану про народження, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записані ОСОБА_9 (батько) та ОСОБА_3 (мати) (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 06.10.2004 року, а.с.15).

При цьому, як установлено та не заперечується сторонами, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було розірвано.

В подальшому, згідно актового запису №28, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_9 змінив ім`я на « ОСОБА_5 » (Свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_5 від 08.10.2013 року, а.с.14).

Окрім того, матеріалами справи установлено та не заперечується сторонами по справі, що 27.04.2018 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, актовий запис №05.

Також, установлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 , мають спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, згідно актового запису №37, складеного 08.07.2019 року Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради м. Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 23.07.2019 року, а.с.16).

Після його смерті відкрилася спадщина, що, зокрема, складається з транспортного засобу автомобіля Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний номер НОМЕР_2 .

25.02.2020 року державним нотаріусом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори Полтавської області Пащенко Т.Б., видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, на автомобіль Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та спеціалізований причіп ПР-Д/П човнів, марки Верда, модель 1.01, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 . Спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , є його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95, складеного 28.07.2020 року судовим експертом Сумцовим С.С. за заявою ОСОБА_1 , ринкова вартість автомобіля Lexus LX 570, № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , складає 909745,20грн (а.с.19-30).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з належності, як доказу реальної вартості спірного автомобіля, висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95, складеного 28.07.2020 року судовим експертом Сумцовим С.С., відтак, оскількиспірний автомобіль є неподільною річчю та знаходиться у фактичному користуванні та володінні ОСОБА_1 , то до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума вартості належного ОСОБА_2 (позивачу) спірного майна у розмірі її частки 1/3.

Такі висновки місцевого суду в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

Статтею 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Відповідно до частини другої статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В разі неможливості виділу цього майна в натурі він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У відповідності до частин першої-третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Матеріалами даної справи, а саме на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2020 року, установлено, що частки спадкоємців після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (син) є рівними, а саме по 1/3 частки кожному, зокрема, на спірний автомобіль Lexus LX 570, № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 .

Позивачка, як співвласник вказаного автомобіля, частка якої не може бути виділена в натурі, оскільки автомобіль, за змістом статті 183 ЦК України є неподільною річчю, реалізувала належне їй право на отримання грошової компенсації від іншого співвласника на підставі ст. 364 ЦК України.

Передбачене частиною 2 статті 364 ЦК України право позивача на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншим співвласником, і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондує обов`язок другого співвласника сплатити грошову компенсацію.

Враховуючи наведене, те, що виділення належних спадкоємцям часток у спірному майні є неможливим та не вирішить спору щодо цього майна, а також з огляду на те, що ОСОБА_1 , як вірно установлено місцевим судом, одноособово користується транспортним засобом, що призводить до його фізичного зносу, що їй фактично належить 2/3 частини спірного автомобіля, оскільки вона є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги майновий стан відповідача та те, що позивач надала згоду на присудження їй грошової компенсації замість її частки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в даному випадку поділу підлягає вартість такого автомобіля.

При цьому, як убачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95 від 28.07.2020 року, складеного судовим експертом Сумцовим С.С. за заявою ОСОБА_1 , ринкова вартість автомобіля Lexus LX 570, № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , складає 909745,20грн (а.с.19-30).

Доводи апелянта про те, що при здійсненні продажу спірного автомобіля, його реалізація відбудеться за договірною ціною, яка може бути значно нижчою, ніж визначена наявним у справі висновком експерта, чим порушаться права відповідача та її малолітньої дитини, зокрема, і з урахуванням доходу апелянта, оскільки визначена до сплати сума є обтяжливою, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як убачається з Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95 від 28.07.2020 року, в ньому визначена саме ринкова вартість спірного автомобіля та вказаний Висновок було складено саме за заявою ОСОБА_1 . Окрім того, своїм правом на подачу клопотання про призначення по даній справі судової експертизи сторона відповідача не скористалась, іншого, належного доказу, який би вказував на реальну вартість спірного автомобіля, матеріали справи не містять.

Окрім того, посилання апелянта на те, що її майновий стан не дозволяє їй здійснити відповідну, визначену судом, компенсацію частки вартості ОСОБА_2 (позивач), колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідач, на підставі належних та допустимих доказів не довела своєї неспроможності сплатити таку компенсацію. Більше того, наведені твердження спростовуються, зокрема, наявною у матеріалах справи декларацією про майновий стан ОСОБА_1 , яка міститься у відкритому доступі (а.с.43-53).

Відтак, оскільки, як установлено матеріалами справи та не оспорюється сторонами, саме ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах свого сина ОСОБА_2 , є користувачем та фактичним володільцем автомобіля Lexus LX 570, № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , то саме на неї має бути покладено обов`язок компенсації вартості частки у спільній частковій власності іншому співвласнику - ОСОБА_2 (позивачу).

Так, з урахуванням приписів статей 1218, 1226, 1261 ЦК України та встановлених конкретних обставин, відповідно до положень статті 5 ЦПК України, суд першої інстанції правильно врахував, що автомобіль Lexus LX 570, № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 є об`єктом спільної часткової власності ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (син) по 1/3 частки кожному, відтак, позивач, маючи намір отримати грошову компенсацію у розмірі належної їй частки, обрала ефективний спосіб захисту свого порушеного права, шляхом припинення права спільної часткової власності на спірний об`єкт рухомого майна з компенсацією позивачу розміру вартості її частки у визначеній сумі, яка встановлена на підставі належного доказу.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що місцевим судом не було надана належної уваги тому факту, що на час розгляду даної справи ОСОБА_2 набула повної цивільної дієздатності, колегія суддів оцінює критично, оскільки такі твердження не відповідають дійсності.

Матеріалами справи установлено, що ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 06.10.2004 року, а.с.15), тобто на момент подачі даного позову до суду їй виповнилось 16 років. При цьому, за приписами ч.1 ст.34 ЦК України, повна цивільна дієздатність, зокрема, і можливість виступати позивачем в суді, виникає у особи у 18 років.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Олексія Михайловича,- залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2021 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

Повний текст постанови виготовлено 18.08.2021 року.