Справа № 127/5209/21
Провадження 2/127/930/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сентоза Істейт», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що 02.11.2021 позивачу стало відомо про те, що 06.08.2021 відповідачем у справі ТОВ «Сентоза Істейт» було укладено з гр. ОСОБА_2 договір купівлі-продажу 83/100 частин вбудовано прибудованих приміщень магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 477,9 кв.м.

У зв`язку із чим позивач вважає за необхідне вжити усіх необхідних заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вбудовано прибудовані приміщення, загальною площею 477,9 кв.м., з яких: підвальна частина 151,7 кв.м., що складаються з приміщень на І поверсі: № 71-2, 71-15, з приміщень № 71-17 по 71-31 розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 , із забороною відчуження майна.

Дослідивши матеріали справи, клопотання про забезпечення позову, вважаю, що заява позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

При цьому, співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі №826/10936/18, провадження №К/9901/728/19).

Відтак, при вирішення заяви про забезпечення позову необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У даній справі учасниками судового процесу є позивач ОСОБА_1 , співвідповідачі ТОВ «Сентоза Істейт», ТОВ «Кей-Коллект», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В.

Натомість ОСОБА_2 , на майно якого позивач просить суд накласти арешт, не є учасником даної цивільної справи, до нього не звернуто жодних позовних вимог. Відтак накладення арешту на його майно є передчасним, оскільки його не залучено судом до участі у справі, та, відповідно, призведе до обмеження у реалізації його права власності, яке ніким не оспорене.

Визначений позивачем захід забезпечення позову є неспівмірним з предметом заявлених у справі позовних вимог, є невиправданим та надмірним обмеженням права власності на майно особи, яка взагалі не є учасником справи.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 910/16370/20.

Відтак, у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сентоза Істейт», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя