Справа № 331/1438/21
Провадження № 2/331/1220/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» листопада 2021 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Федоровій К.Д.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 листопада 2017 року, серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,актовий запис про факт смерті № 1244.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме 1/2 частки у трикімнатній квартирі, загальною площею - 68,0 кв.м., житловою площею - 42,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (сім) квартира АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло, виданого

Жовтневою районною радою м. Запоріжжя 12.03.1998 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 30.03.1998 року в реєстровій книзі №198 за реєстровим №35553.

Право власності на спадкове майно, а саме Ѕ частку у трикімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (сім) квартира АДРЕСА_2 оформив чоловік померлої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємець першої черги, який своєчасно звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО Нарохи О.В. з заявою про прийняття спадщини та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.05.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 879.

Іншим спадкоємцем є син спадкодавця дядько позивачки, рідний брат її батька ОСОБА_4 , який відмовився від прийняття спадщини за законом на користь свого батька (відповідача) ОСОБА_2 , про що надав заяву до приватного нотаріуса ЗМНО Нарохи О.В. А, також, вона як онука спадкодавця, що є спадкоємицею, згідно з ч.1 статті 1266 Цивільного кодексу України за правом представлення, у зв`язку з тим, що її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син спадкодавця, який також був спадкоємцем першої черги помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до відкриття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 грудня 2008 року, серії НОМЕР_3 , виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис про факт смерті № НОМЕР_4 .

Відповідно до частини 1 статті 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В даному випадку їй належить право на спадкування за законом по праву представлення 1/6 частки вищевказаної квартири.

Родинний зв`язок з батьком ОСОБА_5 підтверджується її свідоцтвом про народження від 10 жовтня 1996 року, серії НОМЕР_5 , виданим відділом РАГС Жовтневої районної адміністрації міста Запоріжжя, актовий запис № 403.

Родинний зв`язок спадкодавця (бабусі) з батьком ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про народження батька від 25 квітня 1970 року, серії НОМЕР_6 , виданим Ленінським районним бюро ЗАГС міста Запоріжжя, актовий запис № 591.

За положеннями ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Нарохи О.В. протягом шести місяців з часу відкриття спадщини вона не подала, оскільки взагалі не була обізнана про смерть спадкодавця.

Про факт смерті спадкодавця, своєї бабусі вона дізналась нещодавно, наприкінці лютого 2021 року від дідуся ОСОБА_2 , коли прийшла навідати його та спадкодавця (бабусю) за адресою спадкової квартири: АДРЕСА_1 (сім), квартира АДРЕСА_2 після тривалої відсутності родинної комунікації та підтримання будь-яких дружніх сімейних стосунків, які припинились між нашими сім`ями з часом, після смерті у 2008 році мого батька ОСОБА_5 .

Також дідусь їй повідомив, що з віком погано почувається, важко переніс смерть бабусі, з того часу відчуває себе емоційно-спустошеним, перебуває у морально-пригніченому стані, у зв`язку з чим, навіть і не намагався віднайти спосіб повідомити їй про смерть бабусі раніше та взагалі поновити з нею родинні стосунки. Крім того, дідусь повідомив, що після смерті бабусі відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки вищевказаної спадкової квартири, яку він оформив в повному обсязі на своє ім`я та надав їй копію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2018 року, виданого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою Ольгою Василівною, зареєстроване в реєстрі за № 879.

У відповідності до ч.2 ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На її прохання надати нотаріусу свою письмову згоду щодо подання мною відповідної заяви нотаріусу «про прийняття спадщини після пропуску строків прийняття спадщини» відповідач мені відмовив, відреагував негативно, вважає що спадщину оформив законно та нічого нікому не винен.

Її дядько (рідний брат батька) ОСОБА_4 також не повідомив про смерть бабусі, оскільки мешкає в Російській Федерації, є її громадянином, родинний зв`язок з позивачкою не підтримує.

Відповідно до ч.1 ст.63 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відповідач не надав нотаріусу інформацію про позивачку як спадкоємця, яка має законне право на частку у спадщині.

З 11.03.2013 року та по теперішній час вона зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідною довідкою з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.03.2021 року за вих. № 04-28/1- 1121 та відповідним штампом у паспорті про реєстрацію. Будь-яких повідомлень або викликів за адресою реєстрації/мешкання від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. про відкриття спадщини після смерті спадкодавця та відповідно заведення нотаріусом спадкової справи на її адресу не надходило, що також підтверджує той факт, що відповідач (дідусь) свідомо не повідомив нотаріуса про наявність у спадкодавця ще одного спадкоємця, чим позбавив її законного права на прийняття спадщини. .

Крім цього, її фінансовий та майновий стан на теперішній час задовільний, грошові заощадження та накопичення відсутні, офіційно не працевлаштована, заробіток випадковий, у зв`язку з чим, отримати спадщину за бабусею для неї дуже важливо.

18 березня 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Нарохи О.В. з приводу прийняття спадщини за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до ст.1266 ЦК України (спадкування за правом представлення). За результатом розгляду звернення, нотаріус видала лист-роз`яснення від 18.03.2021 р. за вих.№290/02-14, яким пояснила наступне:

«Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нею заведено спадкову справу №15/2018 за 2018 рік. Роз`яснено, що відповідно до п.п.3.13., 3.16., 3.17., 3.21. п.З Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України:

3.13. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини;

3.16. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини;

3.17. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви;

3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 як спадкоємець за законом після померлої гр. ОСОБА_3 не звернулась до нотаріуса у строк протягом шести місяців з часу відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, не надала доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не надала рішення суду, яким встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим спадкоємцям померлої гр. ОСОБА_3 , які прийняли спадщину протягом строку встановленого чинним законодавством України та їм вже видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, видача на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої гр. ОСОБА_3 не вбачається можливим.»

Ноатріусом роз`яснено, що вона має право на оскарження до суду відмови у вчиненні нотаріусом нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої гр. ОСОБА_3 .

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позову, надав суду письмовий відзив.

Представник третьої особи Запорізької міської ради пояснила суду, що згідно абзацом 13 пункту 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування» визначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням того, що в даному випадку є спадкоємець, який отримав свідоцтво про право на спадщину відповідач ОСОБА_2 , територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради вважає себе неналежною третьою особою по даній справі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані сторонами письмові докази, матеріали спадкової справи № 15/2018, пояснення свідків, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 листопада 2017 року, серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,актовий запис про факт смерті № 1244 (а.с.77).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме Ѕ частки у трикімнатній квартирі, загальною площею - 68,0 кв.м., житловою площею - 42,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (сім) квартира АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло, виданого

Жовтневою районною радою м. Запоріжжя 12.03.1998 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 30.03.1998 року в реєстровій книзі №198 за реєстровим №35553 (а.с.98).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.05.2018 року, зареєстрованому в реєстрі за № 879, спадкоємцем майна: квартири за адресою: АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі з з урахуванням Ѕ частки у спадщини, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.121).

18 березня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Нарохи О.В. з приводу прийняття спадщини за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У письмовій відповіді нотаріуса від 18.03.2021 р. за вих.№290/02-14, зазначено, що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом після померлої гр. ОСОБА_3 не звернулась до нотаріуса у строк протягом шести місяців з часу відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, не надала доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не надала рішення суду, яким встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим спадкоємцям померлої гр. ОСОБА_3 , які прийняли спадщину протягом строку встановленого чинним законодавством України та їм вже видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, вважає видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої гр. ОСОБА_3 не вбачається можливим. Роз`яснено, що ОСОБА_1 має право на оскарження до суду відмови у вчиненні нотаріусом нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої гр. ОСОБА_3 (а.с13).

Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.п. 3.17 п. 3 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Згідно частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , сплинув 07.04.2018 року.

Згідно частини 1, 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено: «Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.»

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.».

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 пояснила в судовому засіданні, що вона з 2013 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Тривалий час - з 2016 по 2021 рік вона працювала в місті Київі, в Запоріжжя навідувалась рідко. Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є сусідами позивачки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що померла ОСОБА_3 є її рідною сестрою. Позивачка ОСОБА_1 була обізнана про смерть бабусі, оскільки в її присутності відвідувала свого діда ОСОБА_2 у спірній квартирі в кінці грудня 2017 року (через півтора місяця після смерті ОСОБА_3 ). Саме під час цього візиту, ОСОБА_2 повідомив позивачку про смерть її бабусі.

Згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц Верховний суд вказує, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 не надала суду безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Факт перебування її тривалий час у місті Київі сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Перебування позивачки поза межами міста Запоріжжя не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою) - у порядку, передбаченому п. 2.1, п. 3.5 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд зауважує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В цьому провадженні, позивачка ОСОБА_1 , достовірно знаючи з роз`яснення наданого нотаріусом про видачу свідоцтва про право власності на спірну квартиру відповідачу ОСОБА_2 , просить суд про визначенням додаткового строку для прийняття спадщини, без оскарження свідоцтва про право на спадщину.

За умови фактичної видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, звернення до суду з позовом лише про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, тобто без оскарження свідоцтва про право на спадщину, яке видане відповідачу у даній справі, не буде ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко