САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/253/21
Провадження №2/726/132/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі судових засідань Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовною заявою Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про виконання зобов`язання за договором оренди землі та стягнення коштів та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання недійсним окремих пунктів договору, суд -

ВСТАНОВИВ :

Представник Чернівецької міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому вказує, що на підставі рішення Чернівецької міської ради від 30.06.2017 року №769 відповідач набув права оренди земельних ділянок по АДРЕСА_1 . 31.07.2017 року між сторонами було укладено договори оренди вказаних земельних ділянок.

Відповідно до п. 11.1. Договорів визначено, що відповідач сплачує кошти за фактичне користування земельними ділянками в еквіваленті орендної плати в сумі:

- за договором № 10570 71 472,37 гривень;

- за договором № 10571 82 098,94 гривень;

- за договором № 10572 6 422,28 гривень;

- за договором № 10573 29 183,06 гривень до 31.07.2018 року

Враховуючи той факт, що відповідач не виконав умови договору в частині сплати одноразового внеску, останньому було направлено лист про необхідність погашення такої заборгованості у вищевказаній в сумі, однак вимоги позивача відповідачем залишено без задоволення.

Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання, за договорами оренди землі за період із 01.08.2018 року по 29.01.2019 року, відповідачу нарахована пеня в сумі 33766,74 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по сплаті одноразового внеску у розмірі 189 176,65 гривень, а також пеню в сумі 33 766,74 гривень та сплачений судовий збір.

Адвокат Гончарук В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надіслав до суду відзив на позов, в якому вказує, що останній набув у власність об`єкти нерухомості, які знаходяться на вказаних земельних ділянках у АДРЕСА_2 ., на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна та договору купівлі - продажу від 04 жовтня 2016 року.

Після цього у 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Чернівецької міської ради заявою про надання йому в оренду цих земельних ділянок для обслуговування нежитлових будівель та споруд.

Всупереч вимог законодавства, у місячний строк депутатами Чернівецької міської ради це питання розглянуто не було, а тому, близько одного року, він не міг користуватись власним майном.

Окрім того, вказані договори оренди земельних ділянок відповідачем були підписані виключно з урахуванням протоколів розбіжностей, у яких ОСОБА_1 не погодився із пунктами договору щодо сплати одноразового внеску за час фактичного користування земельними ділянками, оскільки був позбавлений можливості користуватись своїм майном. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив, представник позивача вказав, що відповідно до частини 2 статті 644 Цивільного кодексу України, якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідно частини 1 статті 642 Цивільного кодексу України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепта) повинна бути повною і безумовною.

Розглянувши надіслані відповідачем протоколи розбіжностей до договорів оренди землі керуючись положеннями ч.1 ст. 642, ч.2 ст.644 Цивільного кодексу України, вказані протоколи розбіжностей листом від 20.10.2017 р. № Г-5126/0-04/01 були повернуті ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_1 не дочекавшись відповіді департаменту, 20.08.2017 р. зареєстрував договори №10570, 10571, 10572, а 19.09.2017 р. договір №10573 (без застережень), що свідчить, про прийняття пропозиції департаменту та укладення договору в редакції запропонованій департаментом (ч. 2 ст. 642 ЦК України) Таким чином заперечення відповідача є необґрунтованими. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Разом із тим адвокат Гончарук В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Чернівецької міської ради у якому вказує, що 31.07.2017 року, ОСОБА_1 уклав із Чернівецькою міською радою договори оренди земельних ділянок (із вищевказаними кадастровими номерами) № 10570, №10571, №10572, №10573, у пунктах 11.1 яких зазначено, що орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати), розрахований згідно з додатком №2 до цього Договору. Таким чином, згідно вказаних пунктів договорів, ОСОБА_1 , начеб то, має сплатити Чернівецькій міській раді одноразовий внесок за користування земельними ділянками поза межами строку дії договору (від набуття у власність до укладення договорів оренди) у загальному розмірі 189 176,65 гривень. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, ЧМР нараховано пеню у розмірі 33 766,74 гривні.

Разом із тим, укладаючи вказані договори, позивач (Чернівецька міська рада) не була власником вказаних земельних ділянок, про що ОСОБА_2 стало відомо тільки нещодавно, а саме під час ознайомлення із матеріалами справи. У зв`язку із цим, позивач за первинним позовом не мав права визначати плату за фактичне користування майном, яке йому не належить, а тим більше стягувати розмір одноразового внеску на свою користь. За таких умов, пункти 11.1 вказаних договорів виконанню не підлягають, а томі просить суд визнати недійсними та скасувати п.11.1 вищевказаних договорів.

Представник Чернівецької міської ради надіслав до суду відзив на зустрічну позовну заяву у якому зазначає, що, як вбачається із вищевказаних договорів оренди землі, їх стороною є ОСОБА_1 та, підписавши їх, фактично визнав що власником земельних ділянок є інша сторона договору - Чернівецька міська рада, що спростовує твердження представника позивача. Також зазначає, що, якщо позивач вважає, що міська рада не є власником зазначених вище земельних ділянок, то виникає питання, хто є власником, та чим це підтверджується. Так, міська рада є власником зазначених вище земельних ділянок в силу закону. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову у зв`язку із безпідставністю.

В судовому засіданні сторони дали пояснення аналогічні викладеним у позові та зустрічній позовній заяві. Представник Чернівецької міської ради просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви у зв`язку із її безпідставністю, первинний позов задовольнити. Представник позивача за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні первинного позову, визнати п.11.1 договорів оренди землі недійсними та скасувати їх.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні первинного позову та задоволенні зустрічного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство від 02.12.2013 року ОСОБА_1 став власником нежитлових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, згідно договору купівлі - продажу від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 придбав нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . На земельних ділянках (0,2159 га кадастровий номер :56:001:0170; площею 0,2480 кадастровий номер :56:001:0171; площею 0,0194 га кадастровий номер :56:001:0172) розташовано: офісно-складська будівля літ. А площею 327,20 кв.м; будівля котельні літ. Д площею 147,90 кв.м; будівля вбиральня літ. ТІ. Продавцями у договорі виступали фізичні особи.

На підставі рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 30.06.2017 року № 769 про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення та надання в оренду земельних ділянок, між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_3 укладено договори оренди землі №10570, 10571, 10572, 10573 від 31.07.2017 року. Згідно умов договорів, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для обслуговування нежитлових будівель по АДРЕСА_1 :

- площею 0,2159 га, кадастровий номер :56:001:0170;

- площею 0,2480 га, кадастровий номер :56:001:0171;

- площею 0,0194 га, кадастровий номер :56:001:0172;

- площею 0,1509 га, кадастровий номер :56:001:0155.

Разом із тим, пунктом 11.1 договорів оренди від 31.07.2017 року визначено, що ОСОБА_1 сплачує кошти за фактичне користування земельними ділянками в еквіваленті орендної плати, розрахованої згідно з додатком № 2. Такий платіж за договорами, ОСОБА_1 повинен сплатити до 31.07.2018 року

Розрахунок коштів за фактичне користування земельними ділянками наведено у додатку № 2 до договорів оренди. Згідно розрахунків, орендар ОСОБА_1 повинен сплатити орендодавцю (Чернівецькій міській раді) кошти за фактичне користування земельними ділянками:

- площею 0,2159 га, кадастровий номер :56:001:0170 (за договором № 10570) за період із 04.10.2016 року по 30.07.2017 року у розмірі 71 472,37 гривні;

- площею 0,2480 га, кадастровий номер :56:001:0171 (за договором № 10571) за період із 04.10.2016 року по 30.07.2017 року у розмірі 82 098,94 гривні;

- площею 0,0194 га, кадастровий номер :56:001:0172 (за договором № 10572) за період із 04.10.2016 року по 30.07.2017 року у розмірі 6 422,28 гривні;

- площею 0,1509 га, кадастровий номер :56:001:0155 (за договором № 10573) за період із 28.07.2016 року по 30.07.2017 року у розмірі 29 183,06 гривні;.

Розрахунок виконаний на підставі витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 17.07.2017 року без врахування коефіцієнта індексації 1,06 за 2016 рік.

Також, пунктом 12.3. Договору визначено, що у разі несвоєчасної сплати коштів за фактичне користування земельною ділянкою, нараховується пеня у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку, наданого представником позивача, розмір договірної пені, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 станом на 04.11.2020 року складає 33 766,74 гривень.

Таким чином, на думку позивача, уклавши договір оренди, у ОСОБА_1 , на підставі п.11.1. договору, виникло зобов`язання по сплаті одноразового внеску за вказаний період у вказаному розмірі. Окрім того, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання, згідно умов договору, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня. Враховуючи договірні зобов`язання, позивачем обрано спосіб захисту свого порушеного права шляхом зобов`язання відповідача виконати умови договору стягнувши з нього необхідні до сплати грошові кошти.

Що стосується обставин укладення договорів та протоколів розбіжностей, заперечень представника відповідача про порушення з боку Чернівецької міської ради, варто вказати наступне.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

Положення статті 646 Цивільного кодексу України регламентує, що відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

В свою чергу, поняття протоколу розбіжностей, закріплено у Господарському кодексі України (ст. 181). Такий документ, як протоколу розбіжностей, притаманний господарським правовідносинам де однією із сторін є суб`єкт господарювання. Натомість ОСОБА_1 , укладаючи договір, діяв як фізична особа. Сторони при укладенні договору керувались нормами ЦК України.

У протоколі розбіжностей, відповідач вказує, що не погоджується із умовами договору оренди землі у частині сплати суми одноразового внеску у зв`язку із тим, що він не міг користуватись земельною ділянкою до укладення договору оренди.

Розглянувши надіслані зверненням від 17.08.2017 р. протоколи розбіжностей до договорів оренди землі від 31.07.2017р. №10570, 10571, 10572, 10573, керуючись положеннями ч. 1 ст. 642, ч.2 ст.644 Цивільного кодексу України, вказані протоколи розбіжностей листом від 20.10.2017 р. № Г-5126/0-04/01 були повернуті ОСОБА_1 . Однак до того часу, вказані договори були укладені на умовах орендодавця, належним чином зареєстровані в ЄДРРП та у подальшому ОСОБА_1 не оскаржувались. Таким чином, на переконання суду, вищевказані договори оренди укладені належним чином з точки зору положень 626, 638, 642 ЦК України.

Разом із тим, дослідивши наданий позивачем розрахунок пені за прострочення виконання ОСОБА_1 , зобовязнання за договорами оренди, відповідно до п.12.3 судом встановлен наступне.

Згідно з нормами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статею 625 ЦК України також встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, кінцевим строком для сплати одноразового внеску, згідно досліджених договорів, є 31.07.2018 року Саме з цієї дати, починається нарахування пені за неналежне виконання договору у виді сплати пені у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Натомість із вказаного розрахунку встановлено, що початком строку, з якого позивачем розраховано розмір пені, є 07.09.2017 року. Кінцевою ж датою нарахування пені вказано 29.01.2019 року. Однак далі зазначено, що розрахунок пені вчинено станом на 04.11.2020 року. Окрім того, у основу розрахунків, як базову величину, покладено розмір подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 35 % та 36 % (за різні періоди обрахунків) а не 0,1 % від суми простроченого платежу, як це вказано у договорі.

Таким чином встановлено, що позивачем невірно розпочато нарахування пені із 07.09.2017 року, оскільки строком виконання зобов`язання, після якого вона повинна бути нарахована є 31.07.2018 року. Окрім того невстановленим залишається період нарахування пені, зважаючи на розбіжності у строках, в межах яких відбувалось таке нарахування.

Статтею 79-81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 12 та 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, доказ у виді розрахунку пені судом не може бути визнано достовірним. Позивачем не доведено обставини щодо розміру стягуваної пені. Судом із власної ініціативи, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності, не може бути віднайдено доказів на користь однієї із сторін щодо належного розміру пені, а тому позовні вимоги у цій частині задоволеню не підлягають.

Разом із тим, у своєму зустрічному позову, ОСОБА_1 заявив позовну вимогу про визнання недійсності недійсності п. 11.1 договору оренди, вказуючи, що тривалий час, не міг реалізовувати своє право власності на нерухоме майно, а також про те, що до укладення договорів оренди, вищевказані земельні ділянки не перебували у власності Чернівецької міської ради.

Вирішуючи спір за пред`явленими зустрічними позовними вимогами, суд вважає за необхідне вказати про наступне.

Укладаючи договори оренди, ОСОБА_1 , взявши не себе певне зобов`язання, повинен виконати умови договору належним чином. Разом із тим, згідно ч. 1 ст. 202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК правочин повинен відповідати умовам дійсності, таким як свобода волевиявлення, письмова форма, спрямованість на реальне настання правових наслідків. Одним із основоположних чинників для дійсності правочину, є наявність у особи, яка вчиняє правочин необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату напевний строк.

Статтею 761 ЦПК України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

За положеннями ст.80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі`орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п. 4.10 рішення Чернівецької міської ради від 23.10.2008 № 715 «Про затвердження Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки в м. Чернівцях» (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради VІ скликання від 28.07.2011р. №221 та від 29.03.2012р. №467), при переході права власності на будівлю або споруду одноразовий внесок справляється з дня виникнення права власності на будівлю або споруду до дати укладання Договору оренди землі, але не більше ніж за 3 (три) попередні роки, якщо інше не передбачено рішенням міської ради.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересі

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Як було встановлено із досліджених письмових доказів, ОСОБА_1 набув права власності на нежитлові будівлі у АДРЕСА_2 ., згідно вказаного свідоцтва та договорів купівлі-продажу, відповідно 02.12.2013 року та 04 жовтня 2016 року.

Днем укладення договорів оренди земельної ділянки є 31.07.2017 року Таким чином одноразовий внесок за договорами № 10570, № 10571, № 10572 повинен справлятись з 04.10.2016 року по 31.07.2017 року. За договором № 10573, сторони дійшли згоди, що одноразовий внесок справляється з 28.07.2016 року до 30.07.2017 року.

Аналогічні строки лягли у основу розрахунку коштів за фактичне користування земельною ділянкою, результат якого було відображено у п.11.1 Договорів та додатків № 2 до них.

Однак, дослідивши відомості, відображені у витязі із державного реєстру речових прав на нерухоме майно 240476880 від 14.01.2021 року, встановлено, що право власності на земельну ділянку:

- площею 0,2159 га, кадастровий номер :56:001:0170 (за договором № 10570) зареєстровано (виникло) за Чернівецькою міською радою 20.08.2017 року;

- площею 0,2480 га, кадастровий номер :56:001:0171 (за договором № 10571) зареєстровано (виникло) за Чернівецькою міською радою 20.08.2017 року;

- площею 0,0194 га, кадастровий номер :56:001:0172 (за договором № 10572) зареєстровано (виникло) за Чернівецькою міською радою 20.08.2017 року;

- площею 0,1509 га, кадастровий номер :56:001:0155 (за договором № 10573) зареєстровано (виникло) за Чернівецькою міською радою 19.09.2017 року;

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом ставиться під сумнів правомочності відповідача щодо володіння та розпорядження вказаними земельними ділянками від моменту набуття ним права власності на об`єкти нерухомості, розташовані на ній.

Заперечуючи вказані доводи ОСОБА_1 , представник міської ради, на думку суду, вірно посилається на пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01.01.2013 року. З дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Згідно пунктів а та б пункту 4 Розділу, у державній власності залишаються:

розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності;

які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Разом із цим, частинами 1, 2 статті 83 Земельного кодексу передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням», яким внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) приймається без здійснення державної реєстрації права держави чи територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків, коли право власності на земельні ділянки державної або комунальної власності вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, здійснюється після затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України, документації із землеустрою, за якою здійснено таке формування, одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на такі земельні ділянки (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут), крім випадків, коли рішенням відповідного органу про затвердження документації із землеустрою передбачено здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки.

Таким чином, дійсно, державна реєстрація права власності Чернівецької міської ради на вказані земельні ділянки, була здійснена одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на них. У відповідності до витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно 240476880 від 14.01.2021 року, встановлено, що право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано одночасно із реєстрацією похідного права, тобто права її оренди з 20.08.2017 року та 19.09.2017 року (щодо земельної ділянки з кадастровим номером :56:001:0155)

Разом із тим, суд не може погодитись із посиланням представника міської ради про те, що вказані земельні ділянки належали відповідачу до реєстрації права не неї у зв`язку із недоведеністю даної обставини.

Так, згідно ст 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідачем було надано копії проектів розподілу вищевказаних земельних ділянок а також витяги з державного земельного кадастру станом на 16.09.2015 року. Із досліджених доказів встановлено, що 16.09.2015 вказаним земельним ділянкам було присвоєні кадастрові номери, тобто їх було сформовано у встановленому порядку. Вказано також, що користувачами вказаних земельних ділянок були ТзОВ «Діамант СК» та ТзОВ «Ярекс». Разом із тим, у вищевказаному витязі відсутні відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки.

Судом, на підставі наявних доказів також не може бути встановлено, що вказані земельні ділянки перебували у комунальній власності (чи державній), оскільки на них не розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади та вони не перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

Статтею 78 ЗК України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Таким чином, відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, із яких, поза розумним сумнівом, може бути однозначно встановлено, що дані земельні ділянки не належали до державної власності чи не належали до комунальної власності іншого суб`єкта, зокрема Чернівецької обласної ради. Невстановленим залишається суб`єкт права власності на вказані земельні ділянки до 20.08.2017 року.

Окрім того, згідно ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України, який діяв станом на момент укладення договорів оренди, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, станом на момент укладення договорів, земельне законодавство передбачало державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та пов`язувало виникнення цивільних прав із такою процедурою. До цивільних прав землевласника належить також і право розпорядження нею, що включає в себе право укладати угоди (договори). Отже, початок перебігу строку з реалізації правомочностей щодо земельної ділянки розпочинається у день державної реєстрації права власності та продовжується на всі правовідношення, які виникнуть у майбутньому. А тому, у контексті виникнення цивільних прав, тільки з 20.08.2017 року та 19.09.2017 року Чернівецька міська рада стала суб`єктом права власності на вищевказані земельні ділянки та набула права щодо укладання договорів оренди із зазначенням умов які не можуть розповсюджуватись на минулий час. До вказаної дати, позивач не мав належного обсягу право- та дієздатності (правосуб`єктності), своїми діями не міг отримувати, створювати та здійснювати цивільні права та обов`язки щодо вказаної земельної ділянки, тощо.

Натомість, у п. 11.1 договору оренди, орендодавець, маючи обов`язок реалізовувати свої права щодо земельної ділянки виключно із 20.08.2017 року та 19.09.2017, не додержавшись у момент вчинення правочину (договору оренди) вимог ч. 3 ст. 203 ЦПК України, тобто не маючи достатнього обсягу цивільної дієздатності, передбачив такі умови, за яких орендар повинен сплатити йому грошові кошти за фактичне користування земельною ділянкою за період, у якому не доведено права власності позивача (Чернівецькій міські раді) на неї з 04.10.2016року по 30.07.2017 року.

Натомість, орендодавець мав право стягнути такі грошові кошти на свою користь виключно за час, коли орендар користувався земельною ділянкою у період її перебування у власності орендодавця, тобто із 04.10.2016 року.

Таким чином, обставина недійсності окремого пункту правочинів, почала існувати у день їх укладення, а саме 31.08.2017. Внаслідок цього, суми, які підлягають стягненню із орендаря та вказані у пунктах 11.1 не можуть вважатися достовірними та належними, як і письмові докази у вигляді додатку № 2, який є розрахунком плати та в основу якого покладено хибний період її нарахування. Отже, недійсність вищевказаного пункту договору тягне за собою необхідність його скасування, а як наслідок задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Що стосується позовних вимог представника Чернівецької міської ради, встановивши недійсність окремого пункту договору та виключивши можливість його застосування до спірних правовідносин (стягнення на його підставі), задоволення судом позовних вимог, які грунтуються на обраному позивачем способі захисту шляхом належного виконання зобов`язання на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 529, 530, 610, 625 ЦК України, є неможливим. Таким чином, первинний позов задоволенню не підлягає. Натомість позовні вимоги за зустрічним позовом повинні бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 217, 215, 761, 759, 202, 203, 549, 625, 646, 610, 638, 629, 626, 526, 644, 642 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 79-81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про виконання зобов`язання за договором оренди землі та стягнення коштів відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання недійсним окремих пунктів договору задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати:

- п. 11.1 Договору оренди землі від 31.07.2017 року №10570, у якому вказано «Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати), розрахований згідно з додатком №2 до цього Договору, в сумі 71 472,37 грн. (сімдесят одна тисяча чотириста сімдесят дві грн. 37 коп.) на розрахунковий рахунок: Чернівецьке УК /м. Чернівці/ (цільові фонди, утворені органами місцевого самоврядування), , р/р №0002 в ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, код платника; 50110000;01. Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати) до 31.07.2018 року, (у разі дострокового розірвання договору оренди землі - до дати його розірвання).

- п. 11.1 Договору оренди землі від 31.07.2017 року №10571, у якому вказано «Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати), розрахований згідно з додатком №2 до цього Договору, в сумі 82 098,94 грн. (вісімдесят дві тисячі дев`яносто вісім грн. 94 коп.) на розрахунковий рахунок: Чернівецьке УК /м. Чернівці/ (цільові фонди, утворені органами місцевого самоврядування), , р/р №0002 в ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, код платника; 50110000;01. Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати) до 31.07.2018 року, (у разі дострокового розірвання договору оренди землі - до дати його розірвання).

- п. 11.1 Договору оренди землі від 31.07.2017 року №10572, у якому вказано «Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати), розрахований згідно з додатком №2 до цього Договору, в сумі 6 422,28 грн. (шість тисяч чотириста двадцять дві грн. 28 коп.) на розрахунковий рахунок: Чернівецьке УК /м. Чернівці/ (цільові фонди, утворені органами місцевого самоврядування), , р/р №0002 в ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, код платника; 50110000;01. Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати) до 31.07.2018 року, (у разі дострокового розірвання договору оренди землі - до дати його розірвання).

- п. 11.1 Договору оренди землі від 31.07.2017 року №10573, у якому вказано «Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати), розрахований згідно з додатком №2 до цього Договору, в сумі 29 183,06 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто вісімдесят три грн. 06 коп.) на розрахунковий рахунок: Чернівецьке УК /м. Чернівці/ (цільові фонди, утворені органами місцевого самоврядування), , р/р №0002 в ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, код платника; 50110000;01. Орендар сплачує одноразовий внесок (кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати) до 31.07.2018 року, (у разі дострокового розірвання договору оренди землі - до дати його розірвання).

Стягнути з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук