Справа № 446/2358/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Лариси Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

встановив:

22.10.2021 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Лариси Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в якій просить зняти арешт з нерухомого майна та виключити його з реєстру заборон.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом до спадкового майна його бабці ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після звернення до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на частину будинку, при перевірці документів виявилось, що на житловий будинок накладена заборона згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка накладена згідно повідомлення б/н від 03.03.1960 К-Б Держбанк, що не дає йому змогу успадкувати 1/2 вказаного житлового будинку. Причин, з яких було накладено заборону на житловий будинок йому невідомо, у зв`язку з тим, що змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 23.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Лариси Олександрівни в судове засідання не з`явився через канцелярію суду подав листа, в якому просить суд справу розглядати у відсутності державного нотаріуса.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є спадкоємцем до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , це доводиться свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.09.2021 (а.с.12).

Вказане, також підтверджується згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14).

Також, як видно з копії свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності (а.с.15-16) спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак, як видно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , власником якого вказана спадкодавець ОСОБА_3 , є обтяження, заборона (архівний запис), за реєстраційними номерами 4104959 від 23.11.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою, підставою даних обтяжень є повідомлення 06.12.1960 К-Б Держбанк та за реєстраційними номерами 4104229 від 23.11.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою, підставою даних обтяжень є повідомлення 03.03.1960 К-Б Держбанк (а.с.18).

Разом з тим, згідно з листа Ноціонального банку України про надання інформації стосовно Держбанку СРСР вбачається, що у вказаному банку правонаступництво не визначалось (а.с.19).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що йому невідомо про причини накладення такого арешту на спадкове майно, і що наявність такого арешту призводить до порушення його права на отримання спадщини.

Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

А відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як видно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.07.2016, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.9), а позивач ОСОБА_1 є її спадкоємцем за законом 1/2 частини майна померлої, тому з моменту її смерті набув право власності на належне ОСОБА_3 майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, спадкоємець власника має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому спадковим майном.

Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на спадковому майні позивача містятся обтяження, яке виникло ще з 1960 і існує до сьогоднішнього дня.

Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у спадкодавця позивача були будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачу сподкового майна на підставі повідомлень від 03.03.1960 та 06.12.1960 є надмірним втручанням у його право власності.

Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (понад 60 років), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи кредитора, існування обтяження на спадкове майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність.

Тому, суд дійшов переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивача.

Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що сформульовані позовні вимоги не цілком узгоджуються з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, аналіз статті 26 цього закону свідчить, що суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за правильне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Причому, на переконання суду, у даному випадку не має місця вихід за межі позовних вимог, оскільки сама зміна формулювання вжитого способу захисту не змінює мети, з якою позивач звертався до суду.

Тому, позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Лариси Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Скасувати обтяження на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район (Кам`янка-Бузький район), с.Батятичі, яке накладене Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 23.11.2006 за № 4104229 на підставі повідомлення б/н від 03.03.1960 К-Б Держбанк. та яке накладене Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 23.11.2006 за № 4104959 на підставі повідомлення б/н від 06.12.1960 К-Б Держбанк.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 15.11.2021.

Суддя Котормус Т.І.