Справа № 299/41/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2021 року м. Ужгоро

Колегія суддів Закарпатського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 31 травня 2021 року (головуючий суддя Трагнюк В.Р.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 16 січня 2017 року. За час шлюбу в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року з позивача вирішено стягувати на користь відповідачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/2 частини всього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2016р. і до досягнення ними повноліття.

Після досягнення повноліття старшою дитиною, ОСОБА_2 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вказаний позов було задоволено частково. Рішенням суду від 23.10.2019 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Позивач зазначає, що на час звернення до суду з даним позовом з нього стягують аліменти в розмірі 50 відсотків всіх його доходів. Після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів його сімейне становище змінилося та погіршилося його матеріальне становище, що є підставою для зменшення розміру присуджених аліментів.

Вказані обставини позивач обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2020 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_7 . Тобто, на утриманні позивача перебуває дружина та четверта дитина, яка також повинна отримувати в достатній мірі кошти.

Просить: - змінити розмір аліментів на утримання 2-х неповнолітніх дітей - зменшити з 1/6 частки на 1/8 частку на кожну дитину від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття; - змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини, зменшити з 1/6 частки на 1/8 частку від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Рішенням Виноградівського районного суду від 31 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вказує, що суд не прийняв до уваги, що у позивача народилась четверта дитина; невірно застосував ст. 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів визначений за розміром суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8,9,10). Діти сторін народженні в шлюбі, шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року з позивача вирішено стягувати на користь відповідачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/2 частини всього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2016р. і до досягнення ними повноліття (а.с. 12-15).

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року з позивача вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення нею 23 років (а.с.16-19).

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Відтак, розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, також може бути змінений за обставин, передбачених ст. 192 СК України.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до довідки з місця роботи працює на посаді головного державного інспектора в Закарпатській митниці Держмитслужби (а.с. 161). За 2020 рік йому нараховано 234723,77 грн. заробітної плати, з яких 94476,34 грн. сума сплачених аліментів. В його власності перебувають два житлові будинки та вантажний автомобіль, про що зазначено самим ОСОБА_1 у Декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.70-74).

Згідно Виписок з особових рахунків за 2014-2016 р., витребуваних ухвалою Виноградівського районного суду, загальний оборот руху коштів на рахунках ОСОБА_1 за вказаний період становив 8944154 (вісім мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 50 коп. (а.с.118-146).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має стабільний дохід, в його власності наявні два житлові будинки та автомобіль, доказів щодо скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання дітей у вказаному розмірі суду не надані. Доводи щодо утримання малолітньої дитини та дружини не можуть бути прийняті судом як погіршення його матеріального становища, що свідчить про відсутність визначених ст.192 СК підстав для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів ОСОБА_1 , як на підставу такого зменшення, відповідно до ст.192 СК України, посилався на зміну сімейного стану, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 21), та народження у цьому шлюбі дитини ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 20), зазначаючи, що це призвело до погіршення майнового становища.

Той факт, що відповідач має на утриманні четверту малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по догляді за дитиною, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своїх дітей від першого шлюбу та сплачувати аліменти на її утримання.

Зважаючи на наявність у позивача нерухомого та рухомого майна, що, відповідно до ст. 182 СК України враховуються, крім іншого, при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей, розмір заробітної плати, яку отримує позивач, суму сплачених аліментів, колегія зазначає, що немає підстав вважати, що укладення позивачем шлюбу із ОСОБА_6 та народження у цьому шлюбі дитини погіршило майнове становище позивача.

Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав достатніх доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з нього аліментів, а наведені останнім доводи, на думку колегії суддів, не є передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру стягуваних аліментів.

Таким чином, посилання позивача на вказані вище обставини правомірно не прийняті судом першої інстанції до уваги, оскільки за змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявленого позову про зменшення розміру аліментів. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 31 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді