Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
У Х В А Л А

18 листопада 2021 року місто Київ

справа №759/8159/20-ц

провадження№22-ц/824/11717/2021

Київський апеляційний в складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 лпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», третя особа: директор Стензя Дмитро Віталійович про визнання договорів недійсними та зустрічний позов ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , третя особа: Стензя Дмитро Віталійович про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», третя особа: директор Стензя Д.В. про визнання договорів недійсними.

Зустрічний позов ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , третя особа: Стензя Д.В. про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 13 липня 2021 року до Київського апеляційного суду ОСОБА_1 подала апеяційну скаргу.

Пунктом 21 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015), зокрема, роз`яснено, що законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 25.09.2015).

У разі якщо в апеляційному або касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

З зімсту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 , оскаржує рішення суду як за наслідками розгляду первісного, так і зустрічного позовів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційна скарга в частині оскарження рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду зустрічного позову залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - сплати судового збору в розмірі 3153 грн.

На викоання вимог ухвали про сунення недолків ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року подано заяву про уснення недоліків, в якій просить звільтнити її від сплати судового збору за подання апелційної скарги.

В обгрнутуання заяви про звільнення від спалти судового збору вказує про те, що майновий стан позивача не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) державне мито в зв`язку з карантинними обмеженнями, які тривають з березня 2020 року, а також тому, що вона з 22.02.2019 року не працевлаштована і не має постійного прибутку, а в НАЗК їй повідомили, що вона більше не є суб`єктом декларування, та з врахуванням частини дев`ятої статті 83 ЦПК України, її майновий стан не є інформацією з обмеженим доступом.

Зазначає, що станом на 01.01.2020р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 гривен. На підставі пункту 6 частини першої статті 5, пунктів 1 та 3 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору 3153 грн. перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що становить 1607,23 грн. (32144,67/100*5 % = 1607,23) та предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, враховуючи майновий стан позивача під час карантину, а суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору або звільнити від його сплати на вказаних вище підставах.

Крім того, в заяві про звільнення її від сплати судового збору ОСОБА_1 вказує про те, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Також зазначає, що висновок про те, що споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки в рішенні Верховного суду України не вказано, в якому статусі має бути споживач фінансових послуг - позивача або відповідача, звільнення споживача фінансових послуг від сплати судових витрат є беззаперечною умовою захисту прав споживачів фінансових послуг, тому призначення їй сплати судового збору в розмірі 3153 грн. та залишати справу без руху - це є порушення мого конституційного права на судовий захист і не сумісне з поняттям правової держави.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», третя особа: директор Стензя Д.В. про визнання договорів недійсними.

Зустрічний позов ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , третя особа: Стензя Д.В. про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 13 липня 2021 року до Київського апеляційного суду ОСОБА_1 подала апеяційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху в частині оскарження рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду зустрічного позову ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , третя особа: Стензя Дмитро Віталійович про стягнення заборгованості за договором позики.

В заяві ОСОБА_1 просить звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №761/24881/16 (провадження №14-57цс18) від 21 березня 2018 року

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 березня 2021 року, відступаючи від практики Верховного Суду України про те, що споживачі звільняються від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду зазначила, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 є відповідачем у справі за зустрічним позовом ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , третя особа: Стензя Дмитро Віталійович про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивачем є ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», який сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн. ( а.с.113).

Таким чином, доводи скаржника не дають підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки споживачі звільняються від сплати судового збору з наведної вище норми, лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, що відповідає змісту ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, звертаючись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 , як на підставу для її задоволення вказувала про те, що її майновий стан не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) державне мито

Як доказ скрутного матеріального становища ОСОБА_1 додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17 березня 2020 року.

Проте апеляційний суд не приймає не приймає до уваги зазначені обставини, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК (в редакції 2004 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦК України (в редакції 2004 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає)сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно із ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland» указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї нерухоме та рухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

З матеріалів, доданих до заяви про звільнення від сплати судового встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми сплачених доходів та утриманих податків від 17 березня 2020 року, за період з 1 кварталу по 4 квартал 2020 року інформація про доходи щодо ОСОБА_1 - відсутня, а наявна інформація лише перший квартал 2019 року.

Разом з тим, інформація з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків не є належним доказом для звільнення від сплати судового збору, оскільки надана інформаційне не може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору та в жодній мірі не характеризує майновий стан ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Суд звертає увагу, що до апеляційної скарги не надано доказів того, що скаржник є непрацездатною особою та позбавлений можливості отримувати дохід.

З урахуванням викладено, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, апелянт повинен сплатити судовий збір в розмірі 3153 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ Солом`янський район/ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача: UA 0026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходу бюджету 22030101 призначення платежу: судовий збір за позовом (за апеляційною скаргою), ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, буд.2-а.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - продовжити строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року, попередити, що вразі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127,185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги в частині оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року за наслідками розгляду зустрічного позову ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , третя особа: Стензя Д.В. про стягнення заборгованості за договором позики.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги зазначених у ухвалі Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде визнана неподана та повернута особі яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Стрижеус