Провадження № 2/686/1410/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 січня 2021р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю представника позивача - Бейлика А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/17674/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

про визнання протиправним та скасування акту про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення коштів страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про визнання протиправним та скасування акту про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення коштів страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних та інфляційних витрат. Позов мотивує тим, що відповідач безпідставно відмовив йому у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із чим він змушений звернутись до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Mercеdes-Benz» моделі «Sprinter 311 CDІ» д.р.н. НОМЕР_1 .

07.08.2019року о 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 в м. Хмельницькому по вул. Кам`янецька, керуючи транспортним засобом «Opel Vectra» державний номерний знак НОМЕР_2 допустивши зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 11.3, 10.1 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29.10.2019 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили.

Внаслідок даного ДТП було пошкоджено ТЗ ОСОБА_1 . Під час ДТП ОСОБА_4 вказав, що його ТЗ застрахований в ПАТ «СК «Євроінс Україна», страховий поліс № АМ/89678 від 22.04.2019 р.

08.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про ДТП, що є страховим випадком. Згідно заяви від 26.11.2019 р. на виплату та щодо узгодження страхового відшкодування від 07.08.2019 р. розмір страхового відшкодування склав 12 200 грн. з врахуванням франшизи. Однак, відповіді не отримував.

За дорученням позивача, адвокатом Бейликом А.Б. було направлено адвокатський запит від 13.03.2020 р. по надання інформації щодо прийняття рішення про виплаті страхового відшкодування та запланованої дати оплати, на який було отримано відповідь від ПАТ «СК «Євроінс Україна» в якій вказано, що до укладення договору страхування із ПАТ «СК «Євро Україна», ОСОБА_4 уклав договір страхування із ПАТ «СК «Перша» за номером AM /6737019, яка і повинна здійснювати відшкодування потерпілому ОСОБА_1 . Разом із відповіддю надано акт про відмову у виплаті страхового відшкодування від 19.11.2019 р.

Позивач звернувся до ПАТ СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування та усіма необхідними документами, на що 25.05.2020 р. було отримано відповідь ПАТ СК «Перша», в якій вовказано, що 29.01.2019 р. між ПрАТ «СК «Перша» та ОСОБА_5 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхового полісу № AM 6737019. За даним страховим полісом було забезпечено транспортний засіб ОСОБА_5 «Opel Vectra» номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 .

Також вказано, що 20.04.2019 р. між ПАТ «СК «Перша» та ОСОБА_4 (новим власником ТЗ «Opel Vectra» номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ) було укладено Додаткову угоду №1 про припинення дії Полісу (договору страхування) № AM 6737019 від 29.01.2019 р. Згідно умов даної додаткової угоди № 1 сторони вирішили припинити дію договору страхування - страхового полісу № AM 6737019 від 29.01.2019 р. та домовились, що дія договору страхування - страхового полісу припиняється та страховий поліс вважається анульованим з 20.04.2019 р.

Також у даній відповіді вказано, що ОСОБА_4 уклав новий договір страхування 22.04.2019 р. із ПрАТ «СК «Євроінс Україна» № AM 8967876. Оскільки ДТП сталось 07.08.2019 р., то діяв страховий поліс саме ПрАТ «СК «Євроінс Україна». З огляду на це ПАТ «СК «Перша» вказала, що у неї відсутні підстави для виплати ОСОБА_6 страхового відшкодування.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дій ПАТ «СК «Євроінс Україна» щодо відмови у виплаті ОСОБА_6 коштів страхового відшкодування та Акту про відмову у виплаті - неправомірними.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Статтею 988 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок страховика здійсню виплату страхового відшкодування у встановлений договором строк.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (аналогічні положення містяться в ст. 25 Закону України «Про страхування»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку (п.35 постанови Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц).

За приписами п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу норм ч.2ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону Страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягнуть згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Одночасно, відповідно до п.12.1 ст.12 вказаного закону України страхове відшкодував завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

П. 36.7. ст. 36 Закону визначено «Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку».

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства винуватець ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_1 надали усі необхідні документи, в тому числі було подано копії страхових полісів учасників ДТП, повідомлення про ДТП від ОСОБА_4 , посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ ОСОБА_4 , заява-повідомлення про ДТП від водія ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ власника ОСОБА_1 , паспортні дані ОСОБА_1 .

Страховиком було складено Акт огляду транспортного засобу від 09.08.2019 р. в якому описано відповідні пошкодження ТЗ.

26.11.2019 р. між Сторонами було підписано заяву на виплату та узгодження страхового відшкодування та визначено розмір відшкодування у сумі 12 200 грн. (за вирахуванням франшизи - 1000 грн.) погоджений розмір був 13 200 грн. Отже, сторонами було визначено за спільною домовленістю розмір страхового відшкодування у сумі 12 200 грн., що відповідає п. 36.2. ст. 36 Закону.

Щодо акту № 25439 про відмову у виплаті страхового відшкодування, то він є незаконним, а дії відповідача щодо відмови у виплаті коштів неправомірними з огляду на таке.

Відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування вважаючи укладений між ними та ОСОБА_4 договір страхування АМ/8967876 від 22.04.2019 р. нікчемним. Вказуючи на те, що ОСОБА_4 на дату ДТП мав чинний договір страхування із ПАТ «СК «Перша» та не повідомив про це ПАТ «СК «Євроінс Україна».

Такі висновки відповідача суд вважає помилковими.

Згідно ч. 1 ст. 997 ЦК України «Договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом».

Відповідно до п.п. 18.1.3, п. 18.1. ст. 18 Закону 18.1. «Дія договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності може бути достроково припинена: з інших підстав, передбачених законом».

Відповідно до ч. 1ст. 604 ЦК України «Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про страхування» «Дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін».

Отже, з огляду на те, що страховий поліс ПрАТ «СК «Перша» № АМ 6737019 від 29.01.2019 р. був припинений та анульований 20.04.2019 р. згідно Додаткової угоди № 1 від 20.04.2019, та те що страховий випадок стався 07.08.2019 р. в період дії страхового полісу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» № АМ 8967876 від 22.04.2020 р., то ПрАТ «СК «Євроінс Україна», є страховою компанією, яка зобов`язана сплатити страхове відшкодування позивачу. Будь-які підстави вважати страховий поліс (договір) ПрАТ «СК «Євроінс Україна» нікчемним (або недійсним) відсутні, в тому, Акт № 254438 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті від 19.11.2019 р. є неправомірним та підлягає скасуванню.

Позивач просить також стягнути пеню, 3% річних та інфляційні, суд вважає такі вимоги обгрунтованими.

Так, відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону «36.5. за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов 'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов 'язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати і безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Сплата страхового відшкодування зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика палата ВС в Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21961 ц висловила правову позицію, яка полягає в тому, що ст. 625 ЦК поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Отже, з огляду на неправомірність відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування прийнятого Акту № 25438, з вини якого не було вчасно сплачено страхове відшкодування, стягненню з відповідача підлягає також пеня в розмірі 1 608,65 грн., 3 % річних в розмірі 225,12 грн. та інфляційні втрати в розмірі 183 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем та який прийнято судом.

Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК Ураїни.

Керуючись ст.ст. 76, 258, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150. м. Київ, вул. Велика Васильківська 102, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) - 12 200 грн. страхового вішкодування, 1 608 грн. 65 коп. пені, 225 грн. 12 коп. - три відсотка річних, 183 грн. інфляційних витрат та 1681 грн. 60 коп. судового збору.

Визнати протиправним та скасувати акт № 25438 від 19.11.2019р. про відмову у виплаті страхового відшкодування.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.01.2021 року.

Суддя: