Справа № 344/6735/21
Провадження № 2/344/2711/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Шамотайла О.В.

секретаря c/з: Устинської Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб із відповідачем розірвано відповідно до рішення суду від 29.05.2019 року. У шлюбі народилися діти: син- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачем. Згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.07.2019 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у розмірі по 2 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини у відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України, а тому позивач вважає за необхідне звернутися до суду про стягнення частини вже фактично понесених витрат, а саме:

-відповідно до актів про надання послуг від 30.10.2019 року, 05.12.2019 року, 20.01.202 року ОСОБА_9 було оплачено 1500,00 грн. за прийом у психолога сина ОСОБА_10 ;

- ОСОБА_5 відвідував секцію по боксу у спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за що ОСОБА_11 було здійснено оплату у розмірі 2 310,00 грн., що підтверджується товарними чеками №30 від 28.12.2020 року, №3 від 12.02.2020 року, №6 від 25.02.2021 року, квитанцією від 05.02.2021 року. Позивач вказує, що з 15 березня 2021 року ОСОБА_5 є учнем Івано-Франківської школи Джиу-Джитсу, за яку вже було здійснено оплати у розмірі 1200,00 грн., а позивачем було придбано для нього кімоно на суму 1160,00 грн. , що підтверджується товарний чеком №314 від 09.04.2021року.

- За консультацію у ЛОР-лікаря було оплачено 300 грн. (щодо ОСОБА_10 ) - дата огляду 29.10.2019 року, діагноз «Алергічний риніт», ОСОБА_12 , рекомендовано до обстеження: загальний аналіз крові, імоноглобіліни Е, назоцитограма, кал на я/глист, консультація та до обстеження в алерголога. За вказані аналізи було оплачено 450.50 грн., що підтверджується рахунками №346207 від 02.11.2019 року, 348098 від 08.11.2019 року, №345571 від 31.10.2019 року , №352123 від 23.11.2019 року та відповідними квитанціями про оплату.

- ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 18.01.2021 року по 01.02.2021 року, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №116 , у зв`язку із чим було здійснено обстеження та придбано ліків на суму 4823.73 грн. (на підтвердження додаємо копії квитанції на трьох аркушах та рахунок №10464848 від 21.01.2021.

- Як вбачається із акту виконаних робіт від 28.10.2019 року та квитанції про оплату стоматологічних послуг від 28.10.2019 року, ОСОБА_5 було надано послуги, а саме знеболення інфільтраційне та пластику вуздечки язика на загальну суму 1100.00 грн.

- За ліки, придбані для ОСОБА_10 за призначенням невролога 2916.84 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

- Оплати за відвідування ОСОБА_13 заняття з курсу «Основи робототехніки» у STEM-школі INVENTOR у розмірі 2500.00 грн.. що підтверджується відповідними квитанціями.

-Оплата за придбання вакцини «Превенар» та проведення щеплення ОСОБА_10 та ОСОБА_14 у розмірі 4600,00 грн., що були зроблені за призначеннмя лікаря, та оплата за придбання вакцини для профілактики від дифтерії, кашлюка правця, поліомієліту, гем-інфекції для ОСОБА_14 у розмірі 935,00 грн. та ОСОБА_10 у розмірі 1060.00 грн.

Крім того позивач звертає увагу суду на те, що вона проходить стажування в Калуському ліцеї №3 Калуської міської ради з метою набуття професійних навичок і досвіду у сфері психології, стажування проходить в період з 01.11.2020 року по 30.06.2021 року, а тому виникла необхідність у влаштуванні малолітнього сина ОСОБА_15 в дошкільний заклад.Між тим, ОСОБА_6 внесений до загальноміського реєстру дітей- заявників на поступлення до «Школи-садок №3». Із вказаного реєстру вбачається, що поступлення ОСОБА_15 до державного садка відтерміновано до 01.06.2021 року. У зв`язку із зазначеним між ФОП ОСОБА_16 та ОСОБА_11 було укладено договір про надання послуг з денного догляду за дитиною №2 від 03 листопада 2020 року і вже було здійснено оплати за відвідування приватного садка у розмірі 42 970,00 грн. Також позивачем було придбано для сина ОСОБА_17 велосипед вартістю 6 395.00 грн., що підтверджується товарним чеком від 22.12.2020 року та паспортом на велосипед. Сукупний розмір усіх вищенаведених додаткових витрат на ОСОБА_10 та ОСОБА_14 дорівнює 74341,07 грн. Вважає за необхідне розділити цю суму порівну між нею та відповідачем. А тому просила стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 37170 грн. 50 коп. Вважає, що матеріальне становище ОСОБА_4 дозволяє провести не лише часткову,а й повну оплату додаткових витрат на дітей, з огляду на доводи наведі в позові.

25.05.2021 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого вважає огрунтованими та такими, що підлягають відшкодуванню позивачу в розмірі 1/2 наступних додаткових витрат понесених на дітей: 1500,00 грн. за прийом у психолога ОСОБА_10 ; 750,50 грн. за консультацію у ЛОР-лікаря та здійснення аналізів Білецького Андрія; 4823,73 грн. за придбання ліків ОСОБА_18 ; 1100,00грн. за стоматологічні послуги ОСОБА_19 ; 2 916,84 грн. за придбання ліків ОСОБА_19 ; 6 595,00 грн за придбання вакцини та здійснення щеплення двом синам . А всього разом витрат 17 686, 07 грн. з яких 8 843,04 грн. згідний сплатити позивачу. Вважає, що всі інші зазначені позивачем ймовірні витрати не можна віднести до витрат, які у розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами на утримання дітей.

28.05.2021 сторона позивача подала заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначено, що після подання позовної заяви, ОСОБА_11 також було здійснені додаткові витрати на дітей, які також підлягають до часткового стягнення, а саме: було здійснено оплати за відвідування ОСОБА_20 у травні та червні 2021 року секції Івано-Франківської школи Джиу-Джитсу у сумі 1206, 00 грн. Також, на підставі вже укладеного договору про надання послуг з денного догляду за дитиною №2 від 03 листопада 2020 року між ФОП ОСОБА_16 та ОСОБА_11 здійснено оплату за відвідування приватного садка ОСОБА_21 у червні 2021 року у розмірі 6090,00 грн. ОСОБА_22 було придбано для сина ОСОБА_15 велосипед з фонариком до нього вартістю 2400,00 грн., що підтверджується паспортом на велосипед та квитанцією про оплату. Сукупний розмір усіх понесених додаткових витрат на дітей визначених у позовній заяві та у даній заяві становить 84037,07 грн. А тому вважає, що стягненню з відповідача підлягає половина понесених витрат-42018,53 грн.

09.06.2021 стороною позивача подано відповідь на відзив, а 09.06.2021 стороною відповідача подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

У судовому засідання позивач та її представник вимоги позову підтримали та просили його задоволити з підстав наведених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні, позов визнав частково з підстав наведених у відзивах на позов та на заяву про збільшення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Сторони з 08.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення суду від 29.05.2019 року. Від спільного подружнього життя народилися діти: син- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачем. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.07.2019 року проводиться стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у розмірі по 2 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття ( а.с. 15-17) .

Судом встановлено, що сукупний розмір усіх витрат понесених позивачем на дітей: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 без урахування сум зазначених у заяві про збільшення позовних вимог дорівнює 74341,07 грн., що складаються з:

- 1500,00 грн. за прийом у психолога сина ОСОБА_10 , що підтверджується актами про надання послуг від 30.10.2019 року, 05.12.2019 року, 20.01.202 року.

- 2 310,00 грн. за відвідуванням ОСОБА_5 секції по боксу у спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтверджується товарними чеками №30 від 28.12.2020 року, №3 від 12.02.2020 року, №6 від 25.02.2021 року, квитанцією від 05.02.2021 року. В судовому засіданні позивач та її представник звертали увагу суду на те, що з 15 березня 2021 року ОСОБА_5 є учнем Івано-Франківської школи Джиу-Джитсу, за яку вже було здійснено оплати у розмірі 1200,00 грн., а позивачем було придбано для нього кімоно на суму 1160,00 грн., що також підтверджується товарний чеком №314 від 09.04.2021року.

- За консультацію у ЛОР-лікаря було оплачено 300 грн. (щодо ОСОБА_10 ) - дата огляду 29.10.2019 року, діагноз «Алергічний риніт», ОСОБА_12 , рекомендовано до обстеження: загальний аналіз крові, імоноглобіліни Е, назоцитограма, кал на я/глист, консультація та до обстеження в алерголога. За вказані аналізи було оплачено 450.50 грн., що підтверджується рахунками №346207 від 02.11.2019 року, 348098 від 08.11.2019 року, №345571 від 31.10.2019 року , №352123 від 23.11.2019 року та відповідними квитанціями про оплату.

- ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 18.01.2021 року по 01.02.2021 року, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №116 , у зв`язку із чим було здійснено обстеження та придбано ліків на суму 4823.73 грн. (на підтвердження додано копії квитанції на трьох аркушах та рахунок №10464848 від 21.01.2021.

- стоматологічні послуги від 28.10.2019 року, які були надані ОСОБА_19 , а саме знеболення інфільтраційне та пластику вуздечки язика на загальну суму 1100,00 грн.

- За ліки, придбані для ОСОБА_10 за призначенням невролога 2916.84 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

- Оплати за відвідування ОСОБА_13 заняття з курсу «Основи робототехніки» у STEM-школі INVENTOR у розмірі 2500.00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

-Оплата за придбання вакцини «Превенар» та проведення щеплення ОСОБА_10 та ОСОБА_14 у розмірі 4600,00 грн., що були зроблені за призначеннмя лікаря, та оплата за придбання вакцини для профілактики від дифтерії, кашлюка правця, поліомієліту, гем-інфекції для ОСОБА_14 у розмірі 935,00 грн. та ОСОБА_10 у розмірі 1060,00 грн.

-оплати за відвідування приватного садка у розмірі 42 970,00 грн.

-придбання для сина ОСОБА_17 велосипеда вартістю 6 395.00 грн., що підтверджується товарним чеком від 22.12.2020 року та паспортом на велосипед.

Позивач заявила вимогу про стягненя з відповідача половину з цих фактично понесених додатко нею витрат на дітей.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 28.05.2021 (а.с. 95-96) позивачем було здійснені додаткові витрати на дітей, а саме: оплати за відвідування ОСОБА_20 у травні та червні 2021 року секції Івано-Франківської школи Джиу-Джитсу у сумі 1206, 00 грн.; оплати за відвідування приватного садка ОСОБА_21 у червні 2021 року у розмірі 6090,00 грн.; Позивачем придбано для сина ОСОБА_15 велосипед з фонариком до нього вартістю 2400,00 грн., що підтверджується паспортом на велосипед та квитанцією про оплату.

Сукупний розмір усіх понесених додаткових витрат на дітей визначених позивачем становить 84037,07 грн., і половину з яких позивач просить стягнути з відповідча.

Суд вказує таке.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Так, витрати одного із батьків, що були понесені на відвідування дитиною платних спортивної секції чи дитячих гуртків без спростування можливості відвідувати аналогічні заклади, які фінансуються за рахунок державного чи місцевих бюджетів не слід відносити до додаткових витрат, які викликані особливими обставинами.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, який знайшов своє відображення у постанові від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц, де зазначено, що посилання касаційної скарги на те, що додаткові витрати були понесені не тільки на лікування дитини, але й на розвиток її здібностей, є безпідставними, оскільки відвідування спортивної секції та дитячого гуртка малювання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

А отже відвідування на даний час дітьми школи Джиу-Джитсу, заняття з курсу «Основи робототехніки» у СТЕМ школі Інвентор не свідчить про їх подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дітей, і є факультативним, а не обов`язковим.

Щодо витрат з придбання товарів, одягу та взуття, то слід вказати, що у відповідності до правового висновку, що зазначений Верховним Судом в ухвалі від 30.07.2018 року у справі №522/6424/16-ц вказано, що витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно.

В даній справі сторонами не заперечується, що відповідач вчасно і без зволікань сплачує аліментні платежі.

А тому відсутні підстави для стягнення з відповдіача витрат, понесених позивачем на придбання спортивного одягу (кімоно, велосипеди для дітей ), які також направлені на розвиток загальних здібностей дітей і не є обов`язковими, а є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, і не обумовлено схильністю дітей до певного виду спорту, а тому також не є додатковими витратами в розумінні закону.

Не відносяться до додаткових витрат й наступні витрати на відвідування дитиною платного приватного дитячого садка, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №369/11745/16-ц прямо вказано, що «Встановивши, що витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликані особливими обставинами, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат.»,

Оскільки позивачем не спростувано можливості відвідувати дитиною аналогічний дитячий садочок, який фінансуються за рахунок місцевого бюджету, то суд не може погодитися із такими доводами сторони позивача.

На заслуговують на увагу доводи сторони позивача про те, що до додаткових витрат слід відносити і витрати на придбання планшета (постанова ВС від 20.03.2019 в справі №183/1679/17), адже згідно до релевантного висновку ВС від 12.03.2020, що постановлений у справі №520/12681/17 вказано, що придбання планшета не є додатковими витратами на дитину, викликаними особливими обставинами, які можуть бути стягнуті з батьків на підставі ст. 185 СК України.

Сімейний Кодекс України у ст.181 СК України визначає необхідність саме домовленості між батьками про такі витрати.

Виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків.

З наданих сторонами в судовому засіданні пояснень, судом встановлено, що відповідач сплачує вчасно аліменти, згідний сплатити половину додаткових витрат понесених позивачем, що були викликані особливими обставинами (1500,00 грн. за прийом у психолога ОСОБА_10 ; 750,50 грн. за консультацію у ЛОР-лікаря та здійснення аналізів Білецького Андрія; 4823,73 грн. за придбання ліків ОСОБА_18 ; 1100,00грн. за стоматологічні послуги ОСОБА_19 ; 2 916,84 грн. за придбання ліків ОСОБА_19 ; 6 595,00 грн за придбання вакцини та здійснення щеплення дітям) в розмірі 8 843,04 грн. Це свідчить про той факт, що батько дітей не відмовляється приймати участь у додаткових витратах, які дійсно викликані невідворотніми чи особливими обставинами.

З огляду на те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків та враховуючи те, що всі інші зазначені позивачкою витрати не є додатковими в розумінні статті 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами, не узгоджувались із відповідачем за домовленістю між батьками, то суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в загальній сумі 8843,04 (вісім тисяч вісімсот сорок три гривні 04 копійки), що становить половину суми від понесених позивачем додаткових витрати, які дійсно були викликані особливими обставинами (1500,00 грн. за прийом у психолога ОСОБА_10 ; 750,50 грн. за консультацію у ЛОР-лікаря та здійснення аналізів Білецького Андрія; 4823,73 грн. за придбання ліків ОСОБА_18 ; 1100,00грн. за стоматологічні послуги ОСОБА_19 ; 2 916,84 грн. за придбання ліків ОСОБА_19 ; 6 595,00 грн за придбання вакцини та здійснення щеплення дітям), а в решті вимог позову слід відмовити .

На підставі ст. ст. 180, 181, 185 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в загальній сумі 8843,04 (вісім тисяч вісімсот сорок три гривні 04 копійки).

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 10.08.2021 року.

Суддя : Шамотайло О.В.