Провадження№2/554/77/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :
судді Блажко І.О.
при секретарі Бондарєву В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,-
20 листопада 2020 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю у порядку забезпечення доказів задовольнити. Зобов`язано філію Полтавське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (м. Полтава, вулиця Соборності,63а) розкрити та надати інформацію, що містить банківську таємницю щодо власника картки НОМЕР_1 , видану на прізвище ОСОБА_4 та про рух грошових коштів по цій картці за період з 08 серпня 2020 року по 05 вересня 2020 року (а.с.27, 28).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.62).
Відповідач ФОП ОСОБА_2 до суду 16.12.2020, 20.01.2021 не з`явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, також 20.01.2021 шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву суду не наданий (а.с.35, 36, 51, 61).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.
Судом встановлено, що 08.08.2020 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №SA-2841 (а.с.6).
Предметом договору від 08.08.2020 є виготовлення та передача у власність ПВХ конструкцій.
Відповідно до п.2.1 договору вартість виробів становить 21 640 гривень.
На виконання п.2.1 договору ОСОБА_5 сплатив грошові кошти в сумі 21 640 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 08.08.2020, та копіями товарних чеків від 30.08.2020 та 02.09.2020 (а.с.8).
Пунктом 3.2 договору передбачено, що після повної оплати, зазначеної в п.2.1 суми, виконавець (ФОП- ОСОБА_2 ) зобов`язується передати у власність замовника ( ОСОБА_1 ) виготовлені конструкції у продовж 25 робочих днів, а якщо вироби мають нестандартну конструкцію (ламінація, непрямі кути, тонування, арочний гнув і т. п.) термін передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 45 робочих днів.
Через 25 робочих днів після повної сплати грошових коштів, визначених договором, відповідач не виготовила та не передала ОСОБА_1 замовлені конструкції.
Після сплину 45 робочих днів, передбачених п. 3.2 договору відповідач не передала виготовлені конструкції та не повернула одержані грошові кошти.
19.10.2020 ОСОБА_1 направив відповідачу вимогу про повернення сплачених грошових коштів,однак цявимога задоволена не була (а.с.7).
Таким чином, відповідач не виконала свої зобов`язання за договором від 08.08.2020 щодо виготовлення та передачі конструкцій в строк визначений договором, а також після одержання від мене вимоги про виконання своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Частиною ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як слідує із п.8 постанови ПВСУ від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).
На підставі викладеного, суд вважає доведеним той факт, що сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу №СМ -708 від 24 грудня 2014 року, а відтак він не може бути визнаний укладеним.
Відповідно до положень ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору побутового підряду підлягають задоволенню, оскільки відповідачем у строки встановлені договором, зобов`язання не було виконано.
За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язанаповернути потерпілому цемайно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.
Положення цієї глави «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовується також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, яким відповідно до ст. 509 ЦК України, є правовідносини, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію - виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, однієї з яких є договір та інші правочини,
Згідно до ст. ст. 1213, 1214 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, а у разі безпідставного одержання чи збереження грошових коштів нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України).
За ч. 2. ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Пункт 4.2 договору передбачає сплату відповідачем неустойки у розмірі 0.01% від вартості договору побутового підряду за кожен робочий день прострочення виконання замовлення.
За приписами п/п 5 пункту 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу надання послуги) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначена у годинах) прострочення споживачем сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
Таким чином, за порушення відповідач строку виконання договору має бути застосована відповідальність у вигляді пені у розмірі 3% за кожен день прострочення виконання договору.
За змістом п,3.2 договору побутового підряду від 08.08.2020 відповідач мала передати виготовлені конструкції на 26 робочий день повної сплати суми коштів, визначеної в пункті 2,1 договору, тобто 09.10.2020.
За приписами ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 21 640 грн. кошти сплачені по договору; 315,96 грн. - відсотки за користування грошовими коштами; 23 371,20 грн. пеня, а всього 45 327, 16 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`зку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п.22.3 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.3, 4 ч.2 ст.23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодував нняморальної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди у повному обсязі. Оскільки відповідач допустила тяганину, в строк визначений договором не виконала свої зобов`язання по виготовленню та передачі конструкцій, що спричинило душевні страждання позивачу, та він був змушений неодноразово звертатися з вимогами про своєчасне виготовлення замовлених конструкцій, які остання залишила без задоволення, витрачати час та вживати зусилля для виготовлення конструкцій в іншому місці, хвилювання та переживання призвели до погіршення стану здоров`я. Розмір душевних страждань позивача оцінюється в 10 000 гривень.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» : розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Відповідно до ч.1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи
Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: квитанцію №14 від 11.11.2020; обгрунтування розміру фактичної зайнятості та розрахунок суми гонорару за гадану професійну правничу допомогу (а.с.9, 10)
Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України : витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.
Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду за подачу заяви про забезпечення доказівскладають 420 грн. (а.с.16).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ФОП ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. сплачений позивачем при подачі позову за подачу заяви про забезпечення доказів.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про захист прав споживачів, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі (840,80х3) 2 522 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 130,131, 141, 229, 247, 263, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.
Розірвати договір побутового підряду №SA-284 від 08 серпня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .
Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 45 327 (сорок п`ять тисяч триста двадцять сім) гривень 16 (шістнадцять) копійок, витрати на професійну правову допомогу в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.
Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.
Позивач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. ОСОБА_6 , останнє відоме місце реєстрації, АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Майданівка, Звенигородський район, Черкаська область, зареєстрована АДРЕСА_3 , місцезнаходження АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний тест рішення складено 20 січня 2021 року.
Суддя І.О.Блажко