Провадження № 2-н/161/805/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 серпня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Філюк Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з метою стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з боржника ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу з метою стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з боржника ОСОБА_2 в розмірі 252 000 гривень.

Заяву обґрунтовує тим, що він з 25 січня 2021 року по 25 липня 2021 року перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 . Згідно з п.3 трудового договору від 25 січня 2021 року ОСОБА_2 зобов`язалась виплачувати йому заробітну плату в розмірі 42 000 гривень щомісячно. Однак, заробітної плати він не отримував, внаслідок чого борг ОСОБА_2 по нарахованій, але не виплаченій йому заробітній платі становить 252 000 гривень.

Суддя, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 1статті 161ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п.1 ч.1ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами п. 4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України (якою встановлено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу), до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується, повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

В якості доказів, обґрунтування своїх вимог, заявник долучив довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату за підписом ФОП ОСОБА_2 , копію наказу ФОП ОСОБА_2 №4/К від 25 січня 2021 року про призначення ОСОБА_1 на посаду водія, копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 та трудовий договір між працівником ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 від 25 січня 2021 року. Долучений заявником трудовий договір містить певні неузгодженості у своєму змісті, зокрема, по тексту договору роботодавцем є ФОП ОСОБА_2 , а підписантом договору фізична особа без зазначення реквізитів, дата підписання трудового договору роботодавцем 25 січня 2021 року, а працівником 25 липня 2021 року.

Досліджені судом письмові докази не дають суду підстав для однозначного висновку про безспірність права грошової вимоги заявника саме до ОСОБА_2 , як до фізичної особи, адже підписантом довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату є ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, заявником при зверненні до суду не надано доказів на підтвердження заявлених вимог, які свідчать про їх безспірність, у суду немає підстав для видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ст. 166 ЦПК України у випадку відмови у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160,161,163, 165, 166 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з метою стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з боржника ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 06 серпня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк