ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 711/4266/19 Провадження № 22-ц/821/113/21 Придніпровський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 січня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бородійчука В.Г., Єльцова В.О., Василенко Л.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

27 травня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2019 року у справі призначено судово-психологічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав пропуску ним строку на апеляційне оскарження ухвали суду. Доводи пропуску строку на апеляційне оскарження, що приведені в апеляційній скарзі визнані недостатніми та не підтверджені належними доказами, щоб визнати їх поважними. Особі, що подає апеляційну скаргу надано десятиденний строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме, для подачі до апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 24 жовтня 2019 року з вмотивованими доводами поважності строку на апеляційне оскарження. ОСОБА_1 роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали в зазначений термін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 357 ЦПК України буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2021 року ОСОБА_1 надано додатковий строк для подачі до суду вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги, оскільки станом на 11 січня 2021 року в апеляційного суду були відсутні відомості про отримання чи неотримання ОСОБА_1 копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано представником ОСОБА_1 адвокатом Єсиком В.О. 13 січня 2021 року, про що мається відповідна розписка на заяві про видачу копії ухвали.

20 січня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що 24 жовтня 2019 року в судовому засіданні під час розгляду справи та призначення судово-психологічної експертизи було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали 24 жовтня 2019 року не проголошувався, а був складений протягом п`яти днів.

Із повним текстом ухвали суду, ОСОБА_1 ознайомився 11 листопада 2020 року через свого представника і одразу ж звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України він має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки апеляційна скарга подана ним у п`ятнадцятиденний строк з моменту ознайомлення з повним текстом судової ухвали про призначення експертизи.

Вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про обожнення факту обізнаності про порядок та строки апеляційного оскарження із фактом обізнаності з мотивами та доводами суду, які містяться у повному тексту судової ухвали. Вважає, що є всі підстави для визнання пропуску строку на апеляційне оскарження поважним та просить відкрити апеляційне провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Ч. 2 ст. 354 ЦПК України передбачає, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2019 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали про призначення судово-психологічної експертизи.

Згідно протоколу судового засідання (а.с. 47), та тексту вступної частини ухвали (а.с. 48) представник ОСОБА_1 адвокат Єсик В.О. був присутній в судовому засіданні під час вирішення питання про призначення експертизи та проголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Згідно тексту вступної та резолютивної частини ухвали вбачається, що сторонам було роз`яснено порядок та строки оскарження судової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ОСОБА_4 в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Єсиком В.О.

Згідно Ордера серія ЧК № 130604 (а.с. 37) на зворотній стороні зазначено, договором про надання правової допомоги не встановлені обмеження повноважень адвоката.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 327 ЦК України).

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частини перша і третя статті 244 ЦК України).

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п. 11 Розділу ХV Перехідних положень Конституції України представництво адвокатами здійснюється в судах першої інстанції з 01 січня 2019 року.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт перший частини першої статті 62 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (стаття 62 ЦПК України).

Відповідно до статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення процесуальної дії мають бути застережені у виданій довіреності або ордері.

Отже, матеріали справи підтверджують ту обставину, що представництво ОСОБА_5 в суді першої інстанції здійснював представник адвокат Єсик В.О., повноваження якого належним чином підтверджені.

Вказана обставина дає підстави вважати, що сторона відповідача була належним чином обізнана з судовим розглядом та постановленою ухвалою суду та з порядком і строками її оскарження. Про дану обставину не заперечив і сам відповідач ОСОБА_1 ні в апеляційній скарзі, ні в поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 20 січня 2021 року.

Відповідно до приписів ч.1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України забезпечує оперативність цивільного судочинства, дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами та правову визначеність у цивільних правовідносин, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу інтересів сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституцією України.

Отже, вищевстановлені обставини, що були встановлені під час перевірки доводів поважності строку на апеляційне оскарження, спростовують доводи ОСОБА_1 , приведені ним в заяві про поновлення строку про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, на момент розгляду справи в суді в 2019 році, він та його представник адвокат Єсик В.О. (який був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини ухвали) будучи обізнаними про всі обставини справи, зокрема про постановлення ухвали суду 24 жовтня 2019 року про призначення судового-психологічної експертизи, порядку та строків її оскарження, в період часу з 24 жовтня 2019 року та 11 листопада 2020 року (більше 1 року) не цікавилися станом відомого їм судового провадження, не скористалися своїм правом на подачу відповідних заяв про отримання повного тексту ухвали чи застосування інших механізмів для ознайомлення з її текстом, зокрема і з системи Єдиного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2020 року у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби, зацікавлені особи повинні розраховувати на те, щоб ці норми будуть застосовані».

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 15 травня 2019 року під час розгляду справи № 0870/8014/12 зазначив, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судової ухвали, з апеляційною скаргою звернувся до суду лише через один рік та двадцять сім днів після її постановлення, не навівши та не підтвердивши належними доказами причин пропуску внаслідок виникнення обставин непереборної сили, зазначив в обгрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження доводи, які не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поновлення строку на апеляційне оскарження, в даному випадку, порушить рівновагу правової визначеності та елемент рівності процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі, а відтак, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 354, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Суддя-доповідач В.Г. Бородійчук

Судді В.О. Єльцов

Л.І. Василенко