Справа №278/3769/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М. розглянуто матеріали подання державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Михайленко Любові про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Поданням державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Михайленко Любові порушується питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Зазначене подання обґрунтоване наступними фактичними обставинами.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2015 року, яке набрало законної сили 05.06.2015 року, по справі №295/677/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 32874,92 гривень та судовий збір в сумі 328,75 гривень.

На виконання такого судового рішення 26.06.2018 року видано виконавчий лист (а.с. 9).

21.07.2015 року до Богунського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 32874, 92 гривень та судового збору в сумі 328,75 гривень (а.с. 8).

23.07.2015 року старшим державним виконавцем Богунського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48226984 на підставі вказаного виконавчого листа (а.с. 18).

З метою реального виконання виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Богунського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.07.2015 року накладено арешт на все майно боржника, ОСОБА_1 (а.с. 16).

Під час виконання вказаного виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 звернулася до відділу виконавчої служби із заявою про передачу виконавчого провадження до Житомирського районного відділу ДВС у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 7).

Постановою від 01.11.2017 року виконавче провадження №48226984 передано до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 17).

В період з 07.06.2017 року по 11.11.2021 року державним виконавцем неодноразово надсилалися запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України з метою визначення джерела доходів боржника (а.с. 19-36). В подальшому на такі запити виконавцем отримано відповіді про те, що боржник відкритих рахунків не має, пенсію та заробітну плату не отримує.

У зв`язку інформацією про наявність у боржника зареєстрованого транспортного засобу марки «Mazda 3», державний номерний знак « НОМЕР_1 », постановою від 9.11.201 року оголошено розшук такого автомобіля, однак станом на момент звернення заявника до суду такий автомобіль не виявлений (а.с. 14).

Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово викликалася до державного виконавця (а.с. 10-12, 57-59), однак жодного разу на такі виклики не з`явилась, судове рішення фактично не виконане.

У відповідь на запит державного виконавця було отримано відповідь від Управління Державної міграційної служби України, з якої вбачається, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 (а.с. 13).

Крім того, згідно з наданих відповідей на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону (а.с. -53), ОСОБА_2 на протязі останніх трьох років систематично виїздила за кордон.

На сьогоднішній день рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» та свідчить про необхідність вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Судовий розгляд подання здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України суд розглядає подання без участі та повідомлення сторін.

Таким чином, дослідивши подання, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що державним виконавцем на протязі 2016-2021 років здійснено ряд заходів з метою виконання виконавчого провадження №48226984, боржником у якому є ОСОБА_1 . Остання обізнана про наявність такого виконавчого провадження, що підтверджується її заявою про перенаправлення такого провадження до іншого відділу виконавчої служби (а.с. 7). В свою чергу, боржник свідомо нехтує своїми обов`язками в частині погашення заборгованості за виконавчим листом №295/677/15-ц, що є підставою для задоволення подання.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

У проведеному 01.02.2013 року Верховним Судом України аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч . 3 ст. 11 Закону №606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов`язань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

Подання про тимчасове обмеження права ОСОБА_1 на виїзд за межі України містить докази, що підтверджують умисне ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, а саме, що боржник був належним чином обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, однак свідомо не вчиняє дій з виконання.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем наведено достатньо обґрунтувань того, що боржник свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання, а тому подання є обґрунтованим, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259-261, 441 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням Богунського районного суду міста Житомира №295/677/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя О. М. Дубовік