Провадження № 2/331/135/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

представників :

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - орган піки та піклування Запорізької міської ради по Олександрівському району, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2020 року від ОСОБА_3 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. та позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року провадження у справі за позовною вимогою про збільшення розміру аліментів, закрито у зв`язку з прийняттям відмови позивачки від вказаної позовної вимоги. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. (а.с. 139).

Позиція позивача

В обґрунтування заявленої вимоги про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, позивачем зазначено, що в період з 14 червня 2016 року по 11 березня 2016 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Дитині створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку. Відповідач не має ніякого зв`язку із дитиною, не спілкується з нею та не підтримує жодних стосунків. Він не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька у вихованні. Вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання батька виконувати відносно своєї дитини батьківських обов`язків, покладених на нього законом, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, не бажання цікавитись життям, станом здоров`я дитини, її духовним та моральним розвитком.

Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства», статті 164-166 СК України.

Таким чином, позивач вважає, що наявні всі правові підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітнього сина.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимогу підтримує та просить задовольнити. (а.с. 62)

Представник позивача в судовому засіданні на позовній вимозі щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. наполягав та просив їх задовольнити.

Позиція відповідача

14 травня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що він вважає позовні вимоги ОСОБА_3 безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню на підставі наступного. Заборгованість зі сплати аліментів у нього утворилась через те що він безробітний, не має постійного доходу в зв`язку із тим, що тривалий час не може знайти роботу. Бажає брати активну участь у житті свого сина, спілкуватись з ним, проводити спільно час та займатись його вихованням, але позивач по справі перешкоджає йому у цьому. (а.с. 70-73).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду

справи повідомлявся судом належним чином. Причини неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило.

Позиція третьої особи

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Олександрівському району в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Заяви, клопотання

14 травня 2020 року від ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій вона просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. (а.с. 62)

14 травня 2020 року від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву. (а.с. 70-73)

03 липня 2020 року від представника позивача - адвоката Зінченка М.В. до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі. (а.с. 70-73)

30 вересня 2020 року від представника позивача - адвоката Зінченка М.В. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с. 112)

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді від 1 квітня 2020 року позов залишено без руху, з наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 31-32)

На виконання вимог ухвали судді від 1 квітня 2020 року, у встановлений законом строк, позивачем надана суду уточнена позовна заява. (а.с. 35-42)

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі, призначено у справі підготовче судове засідання. (а.с. 47-48)

Ухвалою суду від 03 липня 2020 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 87)

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району підготувати та надати суду, письмовий висновок щодо розв`язання позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , щодо вимоги про позбавлення батьківських прав. (а.с. 125)

11 січня 2021 року від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 (а.с. 135-137)

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, вислухавши пояснення представника позивача, та думку представника органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Олександрівському району, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 14 червня 2014 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького управління юстиції від 14.06.2014 р., серія НОМЕР_1 , актовий запис № 197. (а.с. 13).

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 342. (а.с. 342).

Спільне життя з відповідачем не склалося, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 р., шлюб між сторонами розірвано (а.с. 15)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2016 р., з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 11 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 16-17)

Відповідно до Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 20 листопада 2019 року № 27284/16.10 виданої Токмацьким міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, відповідач має заборгованість станом на 20.11.2019 р. у розмір 80051,11 гривень (а.с. 18).

Згідно довідки № 01.02-10/043 від 28 лютого 2020 р., виданої ДНЗ № 81 «Бірюсинка», мати дитини, ОСОБА_3 , виконує батьківські обов`язки на достатньому рівні, приділяє достатньо уваги для виховання, розвитку дитини, своєчасно виконує рекомендації лікаря-офтальмолога щодо лікування та корекції зорових порушень дитини. За період відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. , дошкільного закладу, батько дитини ОСОБА_4 жодного разу не з`являвся, участі у житті групи та виховних заходах для батьків не приймав, про стан розвитку, здоров`я дитини не цікавився. (а.с. 21)

Статтю 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально.

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджуються належними та допустимими доказами.

Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № 3283/01-20/20,03-38 від 11.01.2021 р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4. відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району дійшов висновку про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4. відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (135-137)

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. не досягла вісімнадцяти років; батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками.

Частина 7 статті 7 Сімейного кодексу України проголошує, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 12 цього Закону зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьків батьківських прав, зокрема те, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, 280 -282 ЦПК України, ч.1 ст.19, ст.ст. 121,150,151,154,155,157,164-166, 188 СК України, ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства», суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_3 ) задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 20 січня 2021 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

11.01.2021