Справа № 703/271/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року поштовим відправлення на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати договір позики, укладений між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» недійсним.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до п.6, 7, 8, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак, у порушення вищевказаної норми ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позивач ОСОБА_1 як на підставу звернення з даною позовною заявою саме до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, а також як на підставу звільнення її від сплати судового збору посилається на ч.5 ст.28 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно ст.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що між нею та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого, вона отримала позику, ознайомившись зі змістом договору вона вважає, що укладений договір є недійсним.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не містить номеру укладеного договору, дати його укладення та умов договору, з яких можливо встановити, що вона є споживачем та на неї розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, будь-яких доказів наявності вказаного правочину між позивачем та відповідачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до ч.6 ст.177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Так, до позовної заяви ОСОБА_1 додано клопотання про витребування, в порядку ст.84 ЦПК України, у відповідача екземпляру договору позики, що укладений між нею та відповідачем.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, клопотання позивача про витребування доказів не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.84 ЦПК України та в ньому не зазначено: який саме доказ суд повинен витребувати у відповідача (номер та дату укладення договору); обставини, які може підтвердити цей договір або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті позивачем заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З врахуванням зазначених підстав суддя вважає, що підстави для витребування, на підставі вказаного клопотання, судом договору позики, на який посилається позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, відсутні, в зв`язку з чим позивачем не виконані вимоги ч.6 ст.177 ЦПК України.

Таким чином, на даному етапі, відсутні будь-які підстави вважати, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», та визнавати позивача споживачем, в розумінні п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що позивачем не наведено підстав та не надано доказів для застосування до правовідносин, які виникли між ним та відповідачем, норм Закону України «Про захист прав споживачів», в зв`язку з чим визначення підсудності даної позовної заяви на підставі ч.5 ст.28 ЦПК України, а також твердження про звільнення позивача від сплати судового збору, є необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року встановлено в розмірі 2189 гривень.

Отже, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом повинен сплати судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок та надати відповідні докази або документи, що підтверджують підстави її звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем ОСОБА_1 доказів сплати судового збору, у визначеному Законом України «Про судовий збір», або документи, що підтверджують підстави її звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, не надано.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху до усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Ігнатенко