15.01.2021 227/4792/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 30.07.2020 року ОСОБА_2 , який є сусідом та мешкає з верху в квартирі АДРЕСА_2 , залишив на кухні відчинений водопровідний кран та залив квартиру позивача. 26.10.2020 року комісією в складі мешканців будинку було проведено обстеження квартири з метою виявлення розміру заподіяної шкоди та було виявлено: відставання шпалер; замикання електропроводки, розеток, проводки електроосвітлення; розбухлі фасадні двері на кутовій шафі кухонного гарнітуру. Згідно висновку експертного дослідження, розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири склав 11468,00 грн. Але відповідач добровільно відшкодовувати вказану шкоду відмовляється, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Крім того позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виражається у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях та переживання.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 13968,00 грн., яка складається з; 11468,00 грн. - майнова шкода завдана внаслідок залиття квартири; 2500,00 грн. - витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 11000,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві просив задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував факту залиття квартири позивача, але не був згоден з розрахунком матеріальної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповіачем, позивачу ОСОБА_1 на підставі договору про іпотеку належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що в матеріалах справи мається відповідний витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації іпотеки (а.с.10).

Судом встановлено, що 30.07.2020 року мало місце залиття вищезазначеної квартири позивача з квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в якій з 01.11.1991 року зареєстрований та мешкає відповідач ОСОБА_2 (а.с.41).

Факт залиття відповідачем квартири позивача в судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувався.

Комісія в складі голови ОСМД «Карат» м.Добропілля та мешканців будинку АДРЕСА_4 , склали акт від 30.07.2020 року (а.с.11) про те, що мешканець квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 залишив на кухні своєї квартири відчинений водопровідний кран та залив водою кухню квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було залито електричну проводку, килимові покриття, а також прийшли в непридатність шпалери на стелі та кухонні шафи.

Відповідно до Акту огляду квартири АДРЕСА_6 від 26.10.2020 року(а.с.12), виявлено відставання шпалер в кутку на кухні, замикання електропроводки, розеток, проводки електроосвітлення; відшарування та розшарування двері центральної кутової шафи кухонного гарнітуру.

Таким чином причиною залиття належної позивачу квартири є те, що відповідачем було залишено відчинений водопровідний кран на кухні своєї квартири.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , який має вищу технічну освіту та кваліфікацію оцінювача об`єктів у матеріальній формі (сертифікат №586 від 08.07.1996 року, а.с.33).

Згідно з висновком ФОП ОСОБА_3 від 26.10.2020 року, величина майнової шкоди, заподіяної майну ОСОБА_1 , яке постраждало в результаті залиття квартири, подія від 30.07.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , становить 11468,00 грн. (а.с.13-27).

Витрати пов`язані з оцінкою матеріальної шкоди складають 2500,00 грн., про що в матеріалах справи мається квитанція до прибуткового касового ордеру №136 (а.с.35).

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Положеннями ст.177 ЖК України встановлено, зокрема, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.

Згідно зі ст.10 ЖК УРСР громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.

Отже, відповідач як законний користувач несе обов`язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України.

Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на зведений висновок ФОП ОСОБА_3 , який має вищу технічну освіту та кваліфікацію оцінювача об`єктів у матеріальній формі (сертифікат №586 від 08.07.1996 року, а.с.33), тобто є кваліфікованим спеціалістом з оцінювання матеріальних збитків, а також на локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на ремонт квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після залиття.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що зазначений доказ матеріальної шкоди є належним і допустимим в силу положень ст.ст.77, 78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна.

Доказів того, що відповідач завдав меншої шкоди ніж оцінює позивач, відповідачем суду не надано і встановлених обставин щодо факту залиття не спростував.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода внаслідок залиття квартири у розмірі 11468,00 грн., оскільки вина відповідача у залитті повністю доведена письмовими матеріалами справи та розмір шкоди визначено проведеною оцінкою визначення майнової шкоди. Крім того стягненню з відповідача підлягають витрати на проведення звіту визначення майнової шкоди в розмірі 2500,00 грн. Тобто вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відповідачем у розмірі 11000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах його життя, що зумовлено емоційними стресами, душевними стражданнями, негативними емоціями, переживаннями з приводу залиття та пошкодження квартири, через залиття було порушено звичайний та розмірений спосіб життя, а також захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, та з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 500,00 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пов`язаний з розглядом справи в сумі 737,98 грн.

На підставі ст.ст. 22, 23, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду спричинену в наслідок залиття квартири в розмірі 13968 (тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп., які складаються з: 11468,00 грн. - майнова шкода завдана внаслідок залиття квартири; 2500,00 грн. - витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду спричинену в наслідок залиття квартири в розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений позивачем судовий збір в розмірі 737 (сімсот тридцять сім) грн. 98 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 19 січня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

15.01.2021