Справа № 932/3917/21
Провадження №2-з/932/96/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖИНІРІНГ-2013» (, місце розташування: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, будинок 101-К), про стягнення суми за договором, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖИНІРІНГ-2013» про стягнення суми за договором.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

29.10.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення його позову шляхом: накладення арешту на нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-5 на першому поверсі нежитлове приміщення №99 площею 364,2 кв.м., літ.а-ганок, літ. а1ганок, літ.Б1 будівля магазину площею 64 кв.м., літ. В1 будівля магазину площею 64,8 кв.м., № 1,2,5 огорожа; розташоване за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», код 38598193; заборони ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», код 38598193, та будь-яким третім особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо нежитлового приміщення в житловому будинку літ. А-5 на першому поверсі нежитлове приміщення №99 площею 364,2 кв.м., літ.а-ганок, літ. а1ганок, літ.Б1 будівля магазину площею 64 кв.м., літ. В1 будівля магазину площею 64,8 кв.м., № 1,2,5 огорожа; розташованого за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», код 38598193, а саме: розпоряджатись ним у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати, псувати.

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що він звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» про стягнення заборгованості за Договором позики, загальна сума якої становить 18 000 000,00 грн. Між ним та ОСОБА_2 15.05.2018 року було укладено Договір позики № 05/18, відповідно до якого він надав позику ОСОБА_2 у розмірі 18 000 000,00 грн. з кінцевим строком повернення не пізніше 15.05.2021 року та на умовах, визначених договором. На забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов договору позики 15.05.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», в якому ОСОБА_2 є співвласником, було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» поручилося перед ним своїм майном, а саме нежитловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), вартість якого становить 18 000 000,00 грн. Оскільки ОСОБА_2 йому кошти за Договором позики не повернув, приймаючи до уваги, що відповідач ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» є солідарним боржником з позичальником та має можливість реалізувати майно, яким поручилося перед ним, вважає за необхідне забезпечити його позов у зазначений ним спосіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову з доданими до неї копіями документами, ознайомившись матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п.1, 2 ч.1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖИНІРІНГ-2013» про стягнення суми за договором, в якому просить солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» () на свою користь грошові кошти в розмірі 18 000 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що між ним та ОСОБА_2 15.05.2018 року було укладено Договір позики № 05/18, відповідно до якого він надав позику ОСОБА_2 у розмірі 18 000 000,00 грн. з кінцевим строком повернення не пізніше 15.05.2021 року. Зазначені кошти ОСОБА_2 від нього отримав в борг на розвиток ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», а саме з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень літ.Б1 та літ. В1 за адресою АДРЕСА_3 , та ремонту нежитлового приміщення літ. А-5, розташованого за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, виданого 20.12.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

На забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов договору позики 15.05.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», в якому ОСОБА_2 є співвласником, було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» поручилося перед ним за належне виконання боргового зобов`язання своїм майном, а саме нежитловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), вартість якого становить 18 000 000,00 грн. Час виконання зобов`язань за договором позики настав ще 15.05.2021 року, однак ОСОБА_2 до цього часу грошові кошти в сумі 18 000 000,00 грн. за Договором позики не повернув. 01.10.2021 року відповідачам було вручено вимогу про повернення заборгованості протягом 7 календарних днів з моменту отримання, проте дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена з посиланням на відсутність грошових коштів.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що оскільки ОСОБА_2 йому кошти за Договором позики не повернув, приймаючи до уваги, що відповідач ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» є солідарним боржником з позичальником та має можливість реалізувати майно, яким поручилося перед ним, тому є необхідність у забезпеченні позову з метою недопущення реальної загрози неможливості виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», , є власником нерухомого майна: за адресою АДРЕСА_3 , опис: в житловому будинку літ. А-5 на першому поверсі нежитлове приміщення №99 площею 364,2 кв.м., літ.а-ганок, літ. а1ганок, літ.Б1 будівля магазину площею 64 кв.м., літ. В1 будівля магазину площею 64,8 кв.м., № 1,2,5 огорожа (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Відповідно до матеріалів справи, вказаним нерухомим майном ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» відповідно до умов договору поруки від 15.05.2018 року поручилося перед позивачем за належне виконання ОСОБА_2 боргового зобов`язання за договором позики від 15.05.2018 року.

На підтвердження вимог заяви про забезпечення позову позивачем надано суду роздруківку з Інтернет-мережі скріншот сторінки оголошення з веб-сайту БЕСПЛАТКА, розміщеного 10.08.2021 року, з якої вбачається розміщення в Інтернеті оголошення про терміновий продаж нерухомості комплексу нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_4 , у склад яких входить дві окремо стоячі будівлі магазинів (Б-1 64 кв.м. та В-1 64,8 кв.м.) та приміщення в житловому будинку 364,2 кв.м., всього 493 кв.м., тобто вищевказаного нерухомого майна, яке зазначено в договорі поруки від 15.05.2018 року. При цьому в оголошенні вказана вартість майна 980000 доларів США, автором оголошення зазначено «Юрія В.». Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 , який є співвласником власника цього нерухомого майна - ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», що підтверджується долученою до справи роздруківкою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що з наданих позивачем доказів вбачається про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи та наявність в мережі Інтернету оголошення про продаж нерухомого майна, належного одному з відповідачів, яким він поручився перед позивачем за виконання позичальником зобов`язань за договором позики, враховуючи зміст позовних вимог позивача, значну ціну позову та її співвідношення з вартістю нерухомого майна, за якою воно виставлено на продаж, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач, зокрема, просить забезпечити його позов шляхом: накладення арешту на нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-5 на першому поверсі нежитлове приміщення №99 площею 364,2 кв.м., літ.а-ганок, літ. а1ганок, літ.Б1 будівля магазину площею 64 кв.м., літ. В1 будівля магазину площею 64,8 кв.м., № 1,2,5 огорожа; розташоване за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» та заборонити ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013» і будь-яким третім особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо вказаного нерухомого майна.

Суд вважає, що накладення арешту на нерухоме майно є не співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошення заборони розпоряджатися, а в разі потреби в обмеженні права користування майном.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім інших видів забезпечення позову, передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідачів, зважаючи на обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та спроможності таких заходів забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у цій справі шляхом: заборони ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», код 38598193, та будь-яким третім особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо нежитлового приміщення в житловому будинку літ. А-5 на першому поверсі нежитлове приміщення №99 площею 364,2 кв.м., літ.а-ганок, літ. а1ганок, літ.Б1 будівля магазину площею 64 кв.м., літ. В1 будівля магазину площею 64,8 кв.м., № 1,2,5 огорожа; розташованого за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», код 38598193, а саме: розпоряджатись ним у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати, псувати.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд вважає, що наданими доказами підтверджено необхідність забезпечення позову у вказаний спосіб, підтверджено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, зважаючи на ціну позову та здійснення відповідачем дій, направлених на реалізацію майна, яким він поручився перед позивачем за виконання позичальником зобов`язань за договором позики, тому суд дійшов висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам у цій справі, оскільки невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Відтак, забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо вказаного вище нерухомого майна до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи вищевказаним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу чи іншим заінтересованим особам.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖИНІРІНГ-2013» (, місце розташування: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, будинок 101-К), про стягнення суми за договором, - задовольнити частково.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНЖИНІРІНГ-2013», , та будь-яким третім особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо нежитлового приміщення в житловому будинку літ. А-5 на першому поверсі нежитлове приміщення №99 площею 364,2 кв.м., літ.а-ганок, літ. а1ганок, літ.Б1 будівля магазину площею 64 кв.м., літ. В1 будівля магазину площею 64,8 кв.м., № 1,2,5 огорожа; розташованого за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить ТОВ «ІНЖИНІРІНГ-2013», код 38598193, а саме: розпоряджатись ним у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати, псувати.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Вищезазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення даного спору по суті.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання учасникам справи, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Державній реєстраційній службі.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева