Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1753/21 Головуючий у 1-й інст. Чуб І. А.
Категорія 36 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Трикіши Ю.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А. від 22 вересня 2021 року

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі № 288/1753/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "ЖИТОМИРГАЗ" про захист прав споживача шляхом визнання дій з безпідставного припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу протиправними, про зобов`язання відновити постачання природного газу, про визнання незаконною бездіяльності АТ "ЖИТОМИРГАЗ" в частині невиконання умов договору та зобов`язання усунути причини виникнення аварійної ситуації, про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за доставку газу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила захистити права споживача природного газу шляхом визнання дій акціонерного товариства "ЖИТОМИРГАЗ" з безпідставного припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу протиправними, про зобов`язання відновити постачання природного газу; визнати незаконною бездіяльність акціонерного товариства "ЖИТОМИРГАЗ" в частині невиконання умов договору та зобов`язання усунути причини виникнення аварійної ситуації; зобов`язати здійснити перерахунок оплати за доставку газу та відшкодувати спричинену їй моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

Одночасно з пред`явленням позову позивачкою подано заяву про забезпечення позову. Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку акціонерному товариству «ЖИТОМИРГАЗ» вчинити певні дії, зокрема відновити постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), до набрання законної сили судовим рішенням. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначала, що 14.07.2021 року працівниками Попільнянського відділення АТ «ЖИТОМИРГАЗ» їй припинено газопостачання і до даного часу не відновлено, незважаючи на укладений Договір про сервісне (технічне) обслуговування, що послугувало предметом позову. АТ «ЖИТОМИРГАЗ» умисно ухиляється відновити газопостачання, чим завдає шкоди її правам та інтересам.

Ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А. від 22 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви. На думку апелянта, ухвала незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що даний вид забезпечення позову забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі, усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, та такий спосіб забезпечення позову як найкраще забезпечить виконання рішення суду. Крім того вказує, що судом не враховано і те, що вона як споживач використовує природний газ для приготування їжі та для індивідуального опалення оселі. А у зв`язку з тим, що опалювальний період незабаром розпочнеться, у апелянта є реальна загроза, що відповідач залишить її квартиру без газу. Також з огляду на те, що АТ «ЖИТОМИРГАЗ» не виконує умови Договору щодо сервісного (технічного) обслуговування №62GN100-18571-21 від 06.09.2021, то припинення газопостачання відбулось з причин виникнення заборгованості, що оспорюється в НКРЕКП. А посилання відповідача на припинення газопостачання з причин виникнення аварійної ситуації є надуманим.

Під час апеляційного розгляду справи позивачем подано заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Проте, вказана заява не може бути задоволена з огляду на те, що нормами ЦПК не надано повноважень апеляційному судові на вчинення таких процесуальних дій.

За таких обставин у задоволенні заяви позивачки слід відмовити.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя повинен перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема: чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

В даному випадку на обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивач вказала, що 14.07.2021 року працівниками Попільнянського відділення АТ «ЖИТОМИРГАЗ» їй припинено газопостачання і до даного часу не відновлено, незважаючи на укладений Договір про сервісне (технічне) обслуговування, що послугувало предметом позову. АТ «ЖИТОМИРГАЗ» умисно ухиляється відновити газопостачання, чим завдає шкоди її правам та інтересам.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено належного обґрунтування, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, одна із заявлених позовних вимог є зобов`язання відновити постачання природного газу. Тому, розглянувши таку вимогу та задовільнивши її передчасно суд вирішить питання щодо задоволення частини позовних вимог по суті, що суперечить ч.10 ст.150 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник тотожні задоволенню заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити постачання природного газу.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Керуючись ст.ст.258,259,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: