Справа № 146/951/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Мухи Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що придбала будинок в ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і в якому проживає. Факт проживання ОСОБА_1 в даному житловому будинку підтверджується довідкою Височанського старостинського округу Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 03 вересня 2020 року № 234. Оформити нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку не змогли у зв`язку з смертю ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08 квітня 2019 року виданого виконавчим комітетом Височанської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Позивач відкрито та безперервно володіє вищевказаним будинком, проживає там більше 10 років, з моменту вселення в будинок у 2010 році, за свої кошти проводила поточний та капітальний ремонт житлового будинку, регулярно сплачувала кошти за газопостачання, електроенергію.

Позивач змушена звернутися до суду, який просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі і призначено підготовче засідання, витребувано з Тульчинської державної нотаріальної контори копію спадкової справи із відомостями про коло спадкоємців та видачу свідоцтва про право на спадщину заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Високе Томашпільського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до участі в даній цивільні справі як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки з копії спадкової справи, яка надійшла з Тульчинської державної нотаріальної контори, спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, від її представника - адвоката Семка В.М. надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, просив позов задовольнити. Судові витрати просила залишити за позивачем.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить провести без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить провести без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від Вапнярської селищної ради надійшла заява, в якій Вапнярська селищна рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , просить справу розглянути без участі представника селищної ради.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_1 з 2010 року проживає в будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 99 ).

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_6 видно, що ОСОБА_1 проживає та користується житловим будинком по АДРЕСА_1 з 2010 року (а.с. 95 ).

Суд, розглянувши заяви сторін, свідків дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає з вересня 2010 року у будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6 ).

Як видно з копії відомостей про державну реєстрацію прав комунального підприємства «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку з надвірними будинками та спорудами за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до інформації наданої Височанським старостинським округом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 16 листопада 2020 року № 198, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_2 , в будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 протягом багатьох років проживала ОСОБА_1 з сім`єю (а.с. 84).

Згідно довідки комунального підприємства «Могилів-Подільського міжрайонного бюро технічної інвентаризації», відповідно до проведеної інвентаризації станом на 20 травня 2020 року об`єкт нерухомого майна розташований по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ. «А», ганку літ. «а», літньої кухні літ. «Б», погребу літ. «В», сараю літ. «Д», прибудови літ. «д», воріт-1, хвіртки-2, паркану-3, загальною площею - 45,90 кв.м.; житловою площею - 35,40 кв.м., матеріал стін - д/вальковані, відповідно до архівних даних право власності на дане майно зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 5).

Як видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Височанської сільської ради Томашпільського району Вінницької області 08 квітня 2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла ( а.с. 9).

Як вбачається з копії спадкової справи наданої Тульчинською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 є її онуки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 40-81).

Позивач ОСОБА_1 здійснює оплату за електроенергію, газопостачанння, що підтверджується копіями квитанції та копіями договору на виконання робіт, актами виконаних робіт наявними у матеріалах справи (а.с. 21-30).

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить на праві власності іншій особі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Основною підставою для застосування набувальної давності як підстави для виникнення права власності у користувача майном є те, що майно щодо якого ставиться таке питання є таким, що не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Враховуючи, що вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. ОСОБА_1 добросовісно володіє житловим будинком більше десяти років, проводить поточні ремонти та сплачує всі комунальні платежі, протягом всього періоду володіння будинком ніхто не оскаржував право позивача на володіння та користування цим майном. При цьому протягом вищевказаного періоду позивач володів даним житловим будинком безперервно, що підтверджується письмовими поясненнями свідка.

Аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 78, 95, 163, 141, 228, 229, 235, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, який передбачає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 25 січня 2021 року.