справа № 361/5449/20
провадження № 2/361/949/21
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Зазимко А.Ю., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і ОСОБА_2 , зареєстрований 22 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 601.

В обґрунтування позову зазначав, що 22 вересня 2012 року він та ОСОБА_2 уклали шлюб, від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років відносини з відповідачем поступово погіршувалися, у зв`язку з чим між ними зникло взаєморозуміння, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинилися більше п`яти місяць тому до дня подання позову, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, на момент звернення до суду з даним позовом відсутній. Між сторонами досягнуто усної домовленості про те, що їхня дочка після розірвання шлюбу буде проживати разом із матір`ю, а батько буде брати участь у вихованні та утриманні дитини в грошовій формі до досягнення нею повноліття. З часу припинення у березні 2020 року сторонами подружніх відносин кожного місяця на картковий банківський рахунок відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки він перераховує грошові кошти в розмірі по 6000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його, посилаючись на те, що з березня 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, їхній шлюб існує лише формально, сплачений судовий збір з відповідача просили не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнали, проти розірвання шлюбу не заперечували, вказуючи на те, що з березня 2020 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, просили суд позов задовольнити, посилаючись на те, що підставою розірвання шлюбу є інші обставини, ніж ті, що зазначені ОСОБА_1 у позові, зокрема, зловживання останнім спиртними напоями, що й стало причиною постійних сварок між подружжям, на прохання відповідача припинити такі дії, позивач жодним чином не реагував. Після чергової сварки ОСОБА_1 вигнав дружину разом із малолітньою дочкою з квартири у місті Києві, де вони проживали, та поміняв замок на вхідних дверях квартири, у зв`язку з чим вони не змогли потрапити до квартири та змушені проживати у батьків відповідача. Також зазначали, що спільне життя подружжя могло б продовжуватися, якщо б позивач припинив вживати спиртні напої та більше приділяв уваги сім`ї. Між сторонами усно досягнуто домовленостей щодо утримання позивачем малолітньої дочки ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

22 вересня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 601.

Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю.

Суд встановив, що з березня 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За домовленістю сторін після розірвання шлюбу їхня малолітня дочка ОСОБА_3 буде проживати із матір`ю, батько дитини буде приймати участь у її вихованні та матеріальному утриманні.

За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 601.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.