ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 січня 2021 року м. Чернівці

Справа № 22-ц/822/37/21

Суддя судової палати в цивільних справах Чернівецького апеляційного суду Перепелюк І.Б., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 06 березня 2012 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановила:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 06 березня 2012 року позов ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Чернівецької філії ПАТ «Український інноваційний банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Чернівецької філії ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованість по укладеному договору №263 від 19.09.2006 року у розмірі 66 786 (шістдесят шість тисяч сімсот вісімдесят шість) доларів США 50 центів, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.02.2012 року про офіційний курс гривні до долара США становить 533 510 (п`ятсот тридцять три тисячі п`ятсот десять) грн. 60 коп., судовий збір в сумі 3 219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 27 коп.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 06 березня 2012 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 06 березня 2012 року залишено без руху продовжено строк для виконання.

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про зменшення судового збору.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення судового збору, продовжено строк для виконання ухвали суду.

14 січня 2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про розстрочку сплати судового збору.

Зазначає, що в Україні на даний момент оголошений локдаун в зв`язку з пандемією короновірусу в нього відсутні доходи.

Просив суд розстрочити йому сплату судового збору рівними частками, по 1000 грн. в січні 2021 року, 1000 грн. в лютому 2021 року, 1000 грн, в березні 2021 року, 1000 грн. в квітні 2021 року і 823 грн.70 коп. в травні 2021 року.

У задоволенні даного клопотання слід відмовити за таких підстав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системиі захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Таким чином, вирішення питання щодо розстрочення сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для розстрочення сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження майнового стану, а обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору. Враховуючи це, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити, надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених вище недоліків подавши до апеляційного суду документи що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ч.1 ст.136, 185, ч.4 ст.287, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити без задоволення.

Для усунення недоліків надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону надати Чернівецькому апеляційному суду у зазначений строк.

Роз`яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Б. Перепелюк