Справа № 296/9408/21
УХВАЛА

Іменем України

"08" листопада 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення фактів, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з заявою, в якій просить: встановити факт народження ОСОБА_2 , громадянки України (паспорт серія НОМЕР_1 , виданого Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 17 вересня 1997 року) 28 травня 1949 року; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та її матір`ю ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, належності особі ОСОБА_1 , адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянки України, серія НОМЕР_1 , виданого Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 17 вересня 1997 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Ліщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області 17.05.2007 року та свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданого Житомирським відділом РАЦС 07.08.1976 року.

Особливості розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено главою 6 розділу IV ЦПК України.

Так, згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Проте, заявник просить встановити факт належності їй свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, які не є правовстановлюючими документами в розумінні п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України.

При цьому, згідно ч.3 ст.315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Пунктом другим частини четвертої статті 185 ЦПК України закріплено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Таким чином, розгляду в окремому провадженні підлягає лише вимога про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження та про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та її матір`ю ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, заявником об`єднано в одній заяві декілька вимог, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, тому заяву слід повернути на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Суд враховує також, що заявницею сплачено судовий збір лише за однією вимогою, однак не вказано за якою та не оплачено судовий збір за іншими вимонами.

Також суд зазначає, що заявник не позбавлена повторного звернення із заявою усунувши вказані недоліки та вказавши вимогу, яка підлягає розгляду в окремому провадженні згідно ст. 315 ЦПК України.

Згідно з ч.6 ст.185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

При винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.4 ст.185 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 слід повернути, роз`яснивши при цьому право на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 188, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення фактів, що має юридичне значення - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення заяви, разом із заявою й усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Й. Адамович