У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді - Дергачової Н.В., за участі секретаря судових засідань - Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», про заміну стягувача у виконавчому листі, у цивільній справі № 712/16012/12 за позовом ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначена заява, в якій заявник просить замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому листі, виданому 17.10.2013 року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №712/16012/12 за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором №9/Св-07 від 19 січня 2007 року в сумі 231 241,49 грн., а також сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 312,41 грн.

Вимоги мотивовані, зокрема, тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 712/16012/12 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №9/Св-07 від 19 січня 2007 року в сумі 231 241,49 грн., а також сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 312,41 грн.

На виконання вказаного рішення 17.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано стягувачеві виконавчий лист №712/16012/12, який перебував на примусовому виконанні та востаннє постановою приватного виконавця Роман Р.М. від 04.03.2021 року (ВП №61678187) повернутий первісному стягувачеві АТ «Дельта Банк», звідки переданий заявнику.

Зазначає, що відповідно до результатів відкритих торгів 28.07.2020 між ПАТ «Дельта Банк» (первісним кредитором) та ТОВ «Діджи Фінанс» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, який 02 вересня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. і зареєстрований в реєстрі за №1609. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами, в тому числі, й за кредитним договором №9/Св-07 від 19.01.2007 року та договором іпотеки №191/Zквіп07-01 від 23.01.2007 року.

На підставі вищенаведеного просить суд замінити стягувача AT «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у справі № 712/16012/12.

У судове засідання заявник ТОВ «Діджи Фінанс» не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання інші учасники розгляду справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

З огляду на наведене, на підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було постановлене рішення у справі № 712/16012/12, за яким позов Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк заборгованість за Кредитним договором № 9/СВ-07 від 19.01.2007 року у розмірі 231 241,49 (двісті тридцять одна тисяча двісті сорок одна гривна 49 коп.),, з яких: тіло кредиту 213 714,68 грн.; відсотки 17 516,81 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк витрати, понесені у зв`язку зі зверненням до суду, а саме: судовий збір у розмірі 2 312,41 грн. (дві тисячі триста дванадцять гривень 41 коп.).

На виконання вищезазначеного рішення суду був виданий відповідний виконавчий лист.

Згідно з договором № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги, укладеним між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (новий кредитор) 02 вересня 2020 року, банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору, серед яких значиться і ОСОБА_1 як позичальник за кредитним договором № 9/Св-07 від 19.01.2007 року.

Договір про відступлення прав вимоги 02 вересня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. і зареєстрований в реєстрі за №1609.

Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами, в тому числі, й за кредитним договором №9/Св-07 від 19.01.2007 року та договором іпотеки №191/Zквіп07-01 від 23.01.2007 року.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

В оцінці вимог заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі суд застосовує правові висновки Великої палати ВC, викладені у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17, відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

У ч. 5 ст. 442 ЦПК встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавчий лист з виконання вищезазначеного рішення суду був повернутий без виконання за постановою від 04.03.2021 року ВП № 61678187, тобто на цей час відсутнє виконавче провадження, товариство обґрунтовано звернулося до суду із заявою про заміну стягувача саме у виконавчому листі.

Суд також застосовує правові висновки, викладені у постановах ВC від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012, згідно яких, сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ВС урахував, що у справі, яка переглядалася, первісним стягувачем є ПАТ «КБ «Надра», яке перебуває в стані припинення та здійснення ліквідаційної процедури, здійснило відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи, а тому втратило матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні такого виконавчого листа та не зобов`язане вчиняти такі дії фактично для та на користь нового стягувача ТОВ «ФК «Омега Фактор», яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги, що встановлено судами. При цьому, сама лише відсутність виконавчого листа не є та не могла бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.

З врахуванням викладеного заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» правомірно та обґрунтовано звернулося до суду з даною заявою, яка підлягає задоволенню для забезпечення можливості виконання судового рішення та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», про заміну стягувача у виконавчому листі - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б), його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8), у виконавчому листі 712/16012/12, виданому 17.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованості за кредитним договором №9/Св-07 від 19 січня 2007 року в сумі 231 241,49 грн., а також сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 312,41 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова