Справа № 214/4246/20
2/214/1101/21
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

25 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретарях судового засідання Звада Л.В., Гливук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/4246/20

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 19.06.2020 року, в якій просила суд стягувати з ОСОБА_2 , 25.12.1985 на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що з листопада 2014 року між нею та ОСОБА_2 почалися фактичні шлюбні відносини, які тривали до жовтня 2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 . За їх спільної заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 СК України, ОСОБА_2 визнав себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про, що свідчить запис у свідоцтві про народження. На теперішній час дитина перебуває на повному її утриманні, відповідач дитини самоусунувся, не допомагає їй у забезпеченні необхідних умов життя та виховання дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тим самим ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює начальником відділу оперативного планування у в/ч НОМЕР_1 . Інформація про розмір поточних доходів у неї відсутня. На утриманні відповідача ніхто не перебуває. За даних обставин, керуючись інтересами дитини та наміром забезпечити повноцінне задоволення її першочергових потреб, враховуючи відсутність добровільної сплати аліментів, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Ухвалою суду від 13 липня 2020 року судом було постановлену ухвалу про відкриття спрощеного провадження у зазначеній цивільній справі.
Відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, позивачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву та попереджено про те, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 8 вказаної статті, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.
Між тим, будучи поінформованим про відкриття спрощеного провадження у справі, відповідач не скористався своїми процесуальними правами, не подав до суду відзиву на позовну заяву, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, будь-яких клопотань щодо певних процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, окрім іншого, вчинення, або не вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
03.08.2020 року у судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами та відкладення розгляду справи (а.с. 22, 25), яке судом задоволено. 05.10.2020 року представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із наявністю справи №214/5955/20 (суддя Ткаченко А.В. про спорювання батьківства) (а.с. 33). У подальшому 23.11.2020 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із відрядженням відповідача (а.с. 36). Таким чином розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача та його представника.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.
Враховуючи вищевикладене та строки розгляду справи передбачені ст. 210 ЦПК України, неявку до суду сторін, зважаючи в першу чергу на права дитини на достатній рівень життя, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю сторін за наявними письмовими матеріалами справи.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила доньку ОСОБА_3 . Батьком дитини в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 23.06.2015 року зазначений ОСОБА_2 (а.с. 11), доказів спростування факту батьківства на теперішній суду не надано. Клопотань від відповідача про зупинення розгляду справи у звязку із наявністю у провадженні суду справи №214/5955/20 не надходило.
Як вказувала позивач, на даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.
Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто.
Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.
Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою та працездатною людиною, офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини, відсутність у нього інших дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні, беручи до уваги необхідність забезпечення дитині рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, рівність обов`язку батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, прожитковий мінімум для дитини, та доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на їх малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.
В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 142, 206, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 25.01.2021 року.

Суддя Н.Г. Гринь