КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/5412/16

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14250/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшко Владислава Валентиновича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Скрипник О.Г., по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Діхтяренко О.М. звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати виконавчий лист № 758/5412/16 від 19 січня 2017 року, виданий на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року у справі № 758/5412/16 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 156 доларів США 28 центів, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог зазначала, що на виконання рішення суду від 08 серпня 2016 року Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 758/5412/16 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 156 доларів США 28 центів. Виконання вказаного рішення здійснюється Подільським РВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 53608875.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим ОСОБА_1 домовилася з ПАТ «ОТП Банк» про погашення заборгованості за кредитним договором № CL-002/978/2007 в добровільному порядку. 26 вересня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень (про прощення боргу) до кредитного договору № CL-002/978/2007, відповідно до якого сторони домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору, а саме: погасити боргові зобов`язання до 26 вересня 2017 року у розмірі 4 245 доларів США, що за курсом НБУ становить 111 714,18 грн.

26 вересня 2017 року ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року, у зв`язку з чим ОСОБА_3 видано довідку № 019-73-5-5/58 про те, що банк майнових претензій та вимог до ОСОБА_3 по цьому кредитному договору не має. Зважаючи на те, що відбулося прощення боргу ОСОБА_1 перед банком та заборгованість боржником погашена в повному обсязі, зобов`язання сторін є припиненими (а.с. 163-165).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано виконавчий лист № 758/5412/16 від 19 січня 2017 року, виданий на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року в розмірі 18 156 доларів США 28 центів таким, що не підлягає виконанню (а.с. 200-201).

Не погодившись з ухвалою суду, 08 вересня 2021 року державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшко В.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с. 206-214).

В апеляційній скарзі зазначив, що на виконанні у Подільському РВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 53608875 щодо виконання виконавчого листа № 758/5412/16 від 19 січня 2017 року, виданого на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості. З метою виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про розшук майна боржника, про арешт коштів на банківських рахунках боржника. Зазначав, що державний виконавець стягує з боржника виконавчий збір у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню, а тому безпідставне визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, призведе до ненадходження до Державного бюджету України суми виконавчого збору.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Діхтяренко О.М. подала відзив в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (а.с. 232-236).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Діхтяренко О.М. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленням на зазначену ними адресу електронної пошти із забезпеченням фіксації такого повідомлення, тобто належним чином, про що у справі є докази (т. 1 а.с. 229-231, 244-250).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з відсутності обов`язку боржника сплачувати борг, оскільки після видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження помер один з боржників - ОСОБА_2 , а інший боржник ОСОБА_3 погасила борг в повному обсязі.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року у справі № 758/5412/16-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року у розмірі 18 156 доларів США 28 центів, судовий збір в сумі 6 980,14 грн. та витрати на опублікування оголошення в газеті в сумі 420,00 грн. (а.с. 127-129).

На виконання вказаного рішення суду Подільським районним судом м. Києва 19 січня 2017 року видано виконавчий лист у справі № 758/5412/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 156 доларів США 28 центів (а.с. 169-170).

ІНФОРМАЦІЯ_2 боржник ОСОБА_2 помер, про що 08 липня 2017 року складено актовий запис № 10851 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 176).

27 березня 2017 року постановою Подільського РВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП № 53608875 з виконання виконавчого листа № 758/5412/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 156 доларів США 28 центів, у якому боржником є ОСОБА_1 (а.с. 169-170).

26 вересня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень (про прощення боргу) до кредитного договору № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року, відповідно до якого сторони домовилися про те, що позичальник ОСОБА_1 зобов`язується погасить боргові зобов`язання до 26 вересня 2017 року у розмірі 4 245 доларів США, що за курсом НБУ становить 111 714,18 грн. (п.п. 1.1).

Згідно з п.п. 1.2 договору за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та п.п. 1.1 додаткового договору, позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед банком в повному обсязі і банк керуючись ст. 605 ЦК України здійснить анулювання ( прощення) боргу в розмірі 16 532 доларів США 42 цента, що еквівалентно за курсом НБУ на день укладення договору 435 077,89 грн. (а.с. 177-178).

26 вересня 2017 року ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року на суму 111 714,18 грн., про що їй АТ «ОТП Банк» видано довідку № 019-73-5-5/58, у якій вказано, що у зв`язку з належним виконанням ОСОБА_1 протокольного рішення підкомітету по роботі з проблемною заборгованістю фізичних осіб та представників середнього та малого бізнесу № 111 від 19 вересня 2017 року банк претензій до ОСОБА_3 по кредитному договору не має (а.с. 179-180).

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст. 431 ЦПК України передбачено, що якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилалася на матеріально-правові підстави, зокрема вважала, що обов`язок ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк» відсутній у зв`язку з його припиненням внаслідок укладення договору про внесення змін та доповнень (про прощення боргу) до кредитного договору № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року та добровільного погашення заборгованості.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

За змістом ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань.

Встановлено, що 26 вересня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень (про прощення боргу) до кредитного договору № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року, за яким сторони домовилися про погашення боргу, та в цей же день ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року на суму 111 714,18 грн., що підтверджується виданою АТ «ОТП Банк» довідкою № 019-73-5-5/58, у якій вказано, що у зв`язку з належним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань банк претензій до неї по вказаному кредитному договору не має (а.с. 179-180).

Зважаючи на те, що боржник ОСОБА_1 виконала свій обов`язок щодо погашення заборгованості по кредитному договору № CL-002/978/2007 від 01 листопада 2007 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки борг добровільно погашено за домовленістю сторін.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч. 3 ст. 432 ЦПК України).

У справі наявні докази належного сповіщення Подільського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи районним судом 05 липня 2021 року із відміткою адресата про отримання судового повідомлення 17 червня 2021 року, тобто завчасно (а.с. 189, 239).

Виходячи з положень наведеної норми колегія суддів відхилила доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки до участі у справі з розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не залучено третіх осіб.

Також необґрунтованими є доводи апелянта про безпідставне визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що вказане призведе до ненадходження до Державного бюджету України суми виконавчого збору. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що виконавчий збір не входить в обсяг грошових зобов`язань боржника перед кредитором за виконавчим документом, який у цій справі заявлено таким, що не підлягає виконанню.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргудержавного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшко Владислава Валентиновича - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 19 листопада 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова