У Х В А Л А

26 січня 2021 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Колосової О.М.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про відводи суддям, які входять до складу колегії суддів: Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року про відмову у задоволенні його заяви про перегляд рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року за нововиявленими обставинами, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» про визнання рішення правління недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року, ухваленого у справі за його позовом до Автогаражного кооперативу «Парма» (далі - АГК «Парма»), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» (далі -ТОВ Фірма «Парма»), про визнання рішення правління недійсним.

ОСОБА_1 просив переглянути рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та визнати недійсним рішення правління АГК «Парма» від 23 січня 2016 року (без підпису ОСОБА_3 ) про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити гараж № НОМЕР_1 та визнати недійсним рішення правління АГК «Парма» від 23 січня 2016 (з підписом ОСОБА_4 ) про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити гараж № НОМЕР_1 . Заява мотивована тим, що 28 вересня 2014 року в кооперативі відбулися загальні збори, на яких було обрано нове Правління строком на 2 роки, що підтверджується наказом № 7 від 28 вересня 2014 року. За такого на думку ОСОБА_1 , рішення загальних зборів учасників АГК «Парма» від 03 травня 2013 року не було чинним на момент прийняття оскаржуваного ним рішення. Чинним було рішення про обрання членів правління від 28 вересня 2014 року, про що свідчить наказ № 7. За такого, заявник наголошував на тому, що повноваження Правління підтверджуються саме цим рішенням. Окрім того зазначав, що виходячи з нумерації протоколів загальних зборів, між 03 травня 2013 року (протокол № Ѕ) та 28 вересня 2014 року (протокол № 4) відбулися ще одні загальні збори, які повинні бути оформлені протоколом № 3, на яких могло бути обрано інших членів правління. Про дані обставини йому стало відомо 04 січня 2017 року. Кількість учасників кооперативу в 2013 році складала не 123, як це вказано в протоколі № Ѕ від 03 травня 2015 року, а 185. Отже, за думкою заявника дані обставини підтверджуються кошторисом видатків членських внесків за 2013-2014 роки. За такого кворум загальних зборів мав складати 93, а не 67 осіб. Вважає, що в протокол загальних зборів було внесено не достовірні відомості. Окрім того, зазначив, що склад майна, що передано від ТОВ «Парма» до АГК «Парма» не входили металеві гаражі. За такого, ОСОБА_5 не міг передати не належне йому майно. З огляду на те, що вищенаведені обставини йому стало відомо 04 січня 2017 року, просив здійснити перегляд рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року, ухваленого у цивільній справі № 487/1004/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АГК «Парма», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ Фірми «Парма», про визнання рішення правління недійсним - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , оскаржив її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на її необґрунтованість та незаконність, просив оскаржену ухвалу і рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким визнати незаконним (недійсним) рішення правління АГК «Парма» від 23 січня 2016 року та скасувати його.

26 січня 2021 року в підготовчій частині судового розгляду цивільної справи № 487/1004/16-ц (провадження № 22-ц/812/308/21) учасником справи заявником ОСОБА_1 була зроблена заява про відводи суддям, які входять до складу колегії суддів: Царюк Л. М., Базовкіної Т.М. та Яворської Ж.М.

Відводи мотивовані декількома обставинами, по-перше, у його ( ОСОБА_1 ) провадженні, як судді господарського суду, знаходиться господарська справа про визнання ДП «Миколаївський суднобудівний завод ім. 61 Комунара» банкрутом, в якому син головуючого у справі (судді Царюк Л.М.), представляє інтереси боржника. Це не є підставою для відводу, але для відповідача у разі, якщо рішення буде прийняте на його користь, це може бути зайвою підставою для оскарження такого рішення. Тим більш, що відповідач пише до Вищої ради правосуддя, що він, внаслідок тривалої роботи судді, свого досвіду, має вплив на всіх суддів м. Миколаєва; по друге, судді Яворська Ж.М. та Базовкіна Т.М. вже розглядали справу про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій приймали участь ті самі сторони, і посилались на це рішення, яке буде переглядатись за нововиявленими обставинами. Тому, ці судді будуть двічі оцінювати ті самі аналогічні обставини, які вже вони оцінювали раніше.

Крім того, ним написана та опублікована стаття в газеті «Закон і Бізнес» № 38 (1492) від 19 вересня 2020 року з назвою «Безмежна малозначність», де в розділі «Миколаївська «законність»» судді Базовкіна Т.М. та ОСОБА_6 звинувачуються ним у завідомо неправосудному рішенні, тому це є підставою для відводу.

Також під час підготовки справи до розгляду колегія суддів не вирішила клопотання, викладені в апеляційній скарзі. Незважаючи на те, що суддя Яворська Ж.М., в одній із ухвал, відмовляючи йому в задоволенні клопотання про витребування доказів, вказала, як одну з підстав, те, що таке клопотання не було заявлено в апеляційній скарзі і тому відхилила таке клопотання. Проте ці клопотання стосуються його спроби закінчити справу мирним шляхом.

Такі обставини, на думку заявника, викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів.

Заслухавши думку щодо заявлених відводів іншої сторони, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді визначені в частині 1 статті 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями прийнятими під час провадження у цивільній справі та викладеними в формі окремого судового рішення, не може бути підставою для відводу, що визначено приписами частини 4 статті 36 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді, вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що підстави для відводу зазначені заявником ОСОБА_1 не є тими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених відводів.

З огляду на викладене та відповідно до приписів частини 3 статті 40 ЦПК України колегія суддів вважає, що заявнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відводи суддям, які входять до складу колегії - Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни, слід відмовити.

Керуючись статей 36, 40 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відводи суддям, які входять до складу колегії суддів: Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року про відмову у задоволенні його заяви про перегляд рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2016 року за нововиявленими обставинами, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» про визнання рішення правління недійсним, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 27 січня 2021 року.