Житомирський апеляційний суд
Справа №280/381/19 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В.
Категорія 16 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю.

суддів Борисюка Р.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №280/381/19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Янчук В.В. у м.Коростишів,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою із кадастровим номером :01:014:0745загальною площею 0,0654 га, яка розташована по АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, шляхом знесення самовільно збудованої капітальної (бетонної) огорожі.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, який є власником суміжної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , встановив на належній їй земельній ділянці бетонну огорожу, чим створює перешкоди у користуванні власністю.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2021 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , загальною площею 0,0654 га, яка розташована по АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із кадастровим номером :01:014:0745, шляхом знесення збудованої капітальної (бетонної) огорожі. Вирішено питання судових витрат .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що спірна земельна ділянка передана йому в користування в 1974 році, на вказаній земельній ділянці відбулося будівництво паркану для стримування стічних вод до набуття позивачем права власності в 2018 році, з моменту набуття права власності на земельну ділянку відновлення межових знаків не здійснювалося, відповідно до правовстановлюючих документів межі земельних ділянок зміщені у площині, що не враховано експертним висновком.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,0654га. з кадастровим номером 18225100:01:014:0745, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0936га, з кадастровим номером 18225100:01:014:0019, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Згідно висновку експертів №177/04-2020 від 15.04.2020 за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи встановлено, що фактичні межі землекористування ОСОБА_2 визначені за встановленими парканами, накладаються в площині на земельну ділянку з :01:014:0019 площею 0,0754 га, яка належить ОСОБА_1 , площа накладення становить 17,2 кв.м. (0,00172), яка має форму наближену до прямокутної. Огорожа між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 розміщена на ділянці з кадастровим номером :01:014:0745, яка перебуває у власності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні роз`яснюючи вищевказаний висновок, судовий експерт Свістунов І.С. вказав, що за даними Державного земельного кадастру земельні ділянки не перетинаються між собою, відстань між ними становить 0,002м. У фактичному користуванні ОСОБА_2 перебуває частина земельної ділянки кадастровий номер :01:014:0745, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 17,2 кв.м. (0,00172 га), яка має просту наближену до прямокутної форму.

Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Оскільки для з`ясування питання про взаємне розташування земельних ділянок та розміщених на них об`єктів необхідні спеціальні знання у сфері землевпорядництва, належним і допустимим доказом у такому спорі про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від огорожі є висновок експерта, отриманий із дотриманням вимог ст.ст.103-108 ЦПК України.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування висновку експертів №177/04-2020 від 15.04.2020. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: