Справа №949/1269/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця у порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференцзв`язку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та з врахування заяви про збільшення позовних вимог, просила:

- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривиця Дубровицького району Рівненської області, батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №131 від 18 листопада 2020 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ;

- внести зміни до актового запису № 131 від 18 листопада 2020 року про народження ОСОБА_4 , складеного Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виключивши відомості про батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , зазначивши батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Кривиця Дубровицького району Рівненської області та

- внести зміни до актового запису № 131 від 18 листопада 2020 року про народження ОСОБА_4 , складеного Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виключивши відомості в графі "прізвище" - « ОСОБА_6 », зазначивши прізвище дитини - « ОСОБА_7 », а саме, прізвище батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривиця Дубровицького району Рівненської області.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_3 із травня 2019 року по даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Вони проживають разом, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет. По взаємній згоді мали статеві відносини, в результаті чого позивач завагітніла. Про це вона відразу повідомила відповідача, про що він дуже зрадів та визнав факт свого батьківства. Під час вагітності відповідач проявляв до позивача постійне піклування, надавав їй матеріальну допомогу, купував речі. Бажаючи народження дитини, здавав кров, приносив до лікарні квіти та продукти. ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач народила дівчинку. Після народження дитини, відповідач постійно проводив з дитиною час, спілкувався з нею, цікавився її життям, брав участь у її вихованні, надавав матеріальну допомогу, утримував дитину та позивача. Проте, відповідач відмовлявся заносити спільну заяву та реєструвати дитину в органах РАГСу, тим самим визнавати своє батьківство стосовно дочки, а тому це зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Додатково пояснила, що на момент подачі позову, відповідач не хотів визнавати, що це його дитина, але з кінця листопада 2020 року стосунки налагодились і він визнав, що це його дитина. На даний час сторони проживають разом. Відповідач матеріально забезпечує дитину усім необхідним та допомогає з її вихованням.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мацей А.М. позовну заяву підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Додатково пояснивши, що він дійсно перебував з позивачем у статевих відносинах. Він визнає своє батьківство повністю, вважає себе рідним батьком дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та бажає, щоб дитина носила його прізвище. На даний час з позивачем проживають разом в одному будинку. Він забезпечує сім`ю матеріально і дбає про все необхідне для виховання дитини та спільного життя. Також вказав, що він приймає участь у вихованні дитини, перевдягає, годує, позивач залишає дитину на нього, коли це потрібно. Він усвідомлює усі наслідки визнання його батьком у судовому порядку і готовий надалі проживати з позивачем і нести обов`язки батька по вихованню дитини.

Наслідки визнання позову відповідачу було роз`яснено відповідно до ч.2 ст.206 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідвши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька, або за рішенням суду.

Частиною 1 ст.126 Сімейного кодексу України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Стеттею 135 Сімейного кодексу України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

Як вбачається з копії медичного свідоцтва про народження №265 від 28.09.2020 року, о 15-15 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народилась дівчинка. У вказаному свідоцтві наявний запис, що мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с.3).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 18 листопада 2020 року Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) було складено актовий запис №131. Батьком дитини значиться - ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.40).

Згідно довідки №86 від 23 жовтня 2020 року, виданої виконкомом Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входить співмешканець - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Судом встановлено, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був здійснений на підставі ч.1 ст.135 СК України - за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за вказівкою матері.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач надала достатньо доводів батьківства відповідача щодо дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також беручи до уваги повне визнання відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 126, 128, 134, 135 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 76, 77, 78, 59, 189, 200, 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства - задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривиця Дубровицького району Рівненської області, батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №131 від 18 листопада 2020 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Внести зміни до актового запису № 131 від 18 листопада 2020 року про народження ОСОБА_4 , складеного Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виключивши відомості про батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , зазначивши батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Кривиця Дубровицького району Рівненської області.

Внести зміни до актового запису № 131 від 18 листопада 2020 року про народження ОСОБА_4 , складеного Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виключивши відомості в графі "прізвище" - « ОСОБА_6 », зазначивши прізвище дитини - « ОСОБА_7 », а саме прізвище батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривиця Дубровицького району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ID-картка № НОМЕР_3 від 25 серпня 2016 року, орган, що видав 5617.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.