КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 754/8692/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Галась І.В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 листопада 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 08 листопада 2021 року подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу Деснянського районного суду міста Києва постановлено 27 травня 2019 року (том 5 а.с. 100).

Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 08 листопада 2021 року (том 8 а.с 105-115).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3 , 27 серпня 2016 року отримав копію позовної заяви (том 1 а.с 42). Також, ОСОБА_1 неодноразово брала участь у судових засіданнях, зверталась до суду з клопотаннями та апеляційними скаргами, отримувала копії процесуальних документів.

Тобто, ОСОБА_1 з 27 серпня 2016 року було відомо про те, що в провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває дана цивільна справа.

Більше того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду постановлену за результатами розгляду її заяви про забезпечення позову. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що апелянт вчиняла будь-які дії спрямовані на те, щоб дізнатись про стан судового провадження за її заявою.

Також, варто зазначити, щ з моменту постановлення оскаржуваної ухвали суду ОСОБА_1 було подано значну кількість апеляційних скарг на різні процесуальні документи, в тому числі ті, які не підлягають апеляційному оскарженню.

Тому, з урахуванням положень ч. 1. ст. 44 ЦПК України, ОСОБА_1 мала добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, оскаржувана ухвала суду постановлена 27 травня 2019 року, апеляційну скаргу на вказане судове рішення подано 08 листопада 2021 року, тобто, більше ніж через два роки після його ухвалення. При цьому, апелянту було відомо про розгляд справи у суді першої інстанції, докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар