Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі судді Верзун О.П., за участю секретаря судового засідання Колодич Ю.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 571/1598/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 , який зареєстрований у Дубенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх місяців, зазначає, що між нею та відвідачем виникають конфлікти, сварки, склалися напружені стосунки. Відповідач не в повній мірі приділяє увагу дитині, її фізичному і моральному розвитку, матеріальну допомогу не надає. Вказує на те, що відповідач працездатний, інших дітей на утриманні немає, відсутні обставини, які б перешкоджали виконувати відповідачу свій обов`язок по утриманню своєї неповнолітньої доньки, офіційно працює, отримує значні доходи, тому має змогу повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. Посилаючись на норми статтей 150,180,182,184 СК України, Закон України «Про охорону дитинства», просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та доповнила, що проживають з відповідачем окремо, дитина проживає з нею. Самостійно забезпечити всім необхідним дитину не має можливості. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 гривень щомісячно, оскільки він має щомісячний дохід.

Відповідач в судовому засіданні із сумою аліментів на утримання дитини у розмірі 2500 гривень щомісячно не погодився. Пояснив, що заробітня плата нараховується погодинно, залежно від кількості відпрацьованих годин. В мінімальному від 3700 грн. і максимальна - до 7000 грн. Зауважив, що добровільно відсилає грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі однієї тисячі гривень, а тому вважає, що вказана сума є завищеною; від дитини не відмовляється і згоден утримувати дитину самостійно, якщо для позивача це становить такі трудонощі.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 12 червня 2018 року зареєстрували шлюб в Дубенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №150 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини є відповідач- ОСОБА_2 , матір`ю - позивач ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно довідки Рокитнівської селищної ради №3121 від 24.09.2021 виданої ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять, крім інших дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, дитина проживає з матір`ю (а.с. 10).

Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Позивач самостійно визначила суму аліментів, про яку просить у твердій грошовій сумі, що є, відповідно до чинного законодавства, її правом. У судовому засіданні погодилась на отримання аліментів у розмірі, більш як 1000 грн.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України за заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривня, для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та правові норми, якими урегульовані вказані відносини, суд дійшов висновку про визначення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1600 гривень щомісячно, що зважаючи, в т.ч. на обов`язок позивача по її утриманню, що забезпечить її подальше утримання та виховання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.180-182, 184 СК України, ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повне рішення виготовлено 22.11.2021.

Суддя: