Справа № 647/2154/21
Провадження № 2-з/647/5/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю секретаря Татаровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі Херсонської області заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2021 року, до подання позову про визнання заповіту недійсним ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна, подала до Бериславського районного суду Херсонської області заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким заповідала все належне майно де б воно не знаходилось та з чого воно не складалось на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 із зобов`язанням надання права постійного (довічного) проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 . Проте, як зазначає позивач, заповіт був складений у період, коли мати через стан здоров`я та похилий вік, а саме поганий зір не могла засвідчити заповіт належним чином. Бериславською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 має намір оспорювати даний заповіт, та просить забезпечити позов шляхом встановлення заборони Бериславській державній нотаріальній конторі вчиняти нотаріальні дії пов`язані з видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву, судом встановлено наступне.

У відповідності до положень ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, та є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу, охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Позивач просить застосувати захід забезпечення позову, передбачений законодавством.

Як вбачається з наданих матеріалів, предметом майбутніх позовних вимог є визнання заповіту недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначених позивачем заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за її вимогами, яким чином спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, не вказано зв`язку між визначеним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Зокрема, вказано, що відповідач зможе в подальшому оформити правочини щодо відчуження майна, однак не надано об`єктивного підтвердження того, що відповідач ОСОБА_4 , намагається продати чи іншим чином відчужити спадкове майно чи взагалі звертався до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, та відсутні будь-які відомості про те, що свідоцтво про спадшину за заповітом ще не видане.

Крім того представник позивача не надала суду інформацію стосовно кола спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , обсягу спадкового майна, завірені належним чином копії заповіту (надано лише першу сторінку заповіту) та копії свідоцтв про право власності на майно, чи підтвердження факту звернення до нотаріуса для надання вказаних відомостей.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, тому на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна про забезпечення позову до ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду.

Суддя Р.Р.Волошин