У Х В А Л А

Справа № 285/4749/20

провадження № 6/0285/1/21

20 січня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б.., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

заявник: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2

представник ДВС не прибув,

стягувач: ПАТ КБ Надра - не прибув,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року боржник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року № 6-85/11.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року (справа № 2-580/10) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ Надра заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 639 грн. 25 коп. Постановою державного виконавця від 16.09.2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року № 6-85/11 постановлено обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року № 2-580/10. Відповідно до листа Новоград-Волинського відділу ДВС у відділі на виконанні перебував виконавчий лист № 2-580. Даний виконавчий лист надходив на виконання до ДВС тричі та тричі повертався стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Останній раз даний виконавчий лист повертався 14.12.2012 року та згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень повторно на виконання до відділу ДВС не надходив. Оскільки на виконанні у відділі ДВС не перебуває вищевказаний виконавчий лист, ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобов`язань, сплативши банку все, що мала, боржник більше не має ні майна, ні коштів, вважає, що застосування в подальшому тимчасового обмеження несе загрозу її здоров`ю та життю, тому що боржник є дуже хворою і не має можливості лікування в Україні. Боржник є інвалідом ІІ групи, самостійно важко пересувається, оскільки хворіє на диспластичний артроз суглобів, потребує довготривалого і дороговартісного лікування. Пройти необхідне лікування, операцію із заміни суглобів, післяопераційного періоду та реабілітації в Україні не має можливості, оскільки необхідну медичну допомогу можливо отримати, сплативши кошти у великих розмірах, яких у боржника не має. Оплатити операцію, надати допомогу в післяопераційний період та у період реабілітації може рідна сестра боржника - ОСОБА_4 , яка проживає і працює у Іспанії. Тому, для проведення операції, лікування, післяопераційного догляду, які може надати сестра ОСОБА_4 , боржник має виїхати у Іспанію, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

У січні 2021 року від Новоград-Волинського відділу ДВС надійшли письмові пояснення, у яких відділ ДВС просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її необґрунтованість. Ненаправлення повторно на виконання виконавчого документа та знищення виконавчого провадження, на підставі яких було встановлено обмеження боржника у праві виїзду за межі України, положеннями ЦПК України та Закону України Про виконавче провадження не передбачено, тобто вказані обставини не є підставою для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Стягувач ВАТ КБ Надра, або його правонаступник, відповідно до норм чинного законодавства, вправі звернутись до суду із заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання і повторно пред`явити виконавчий документ до виконання. Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, повинно діяти до повного виконання судового рішення. Розгляд заяви просить проводити без участі представника відділу ДВС.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у заяві. Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що заборгованість за рішення суду від 23 червня 2010 року вона в повному обсязі не погасила. Вказала, що сплатила на виконання зазначеного рішення суду близько 5 тис. грн., однак доказів на підтвердження суду не надала. Доходів не має, лише отримує допомогу по інвалідності. ЇЇ рідна сестра ОСОБА_5 , проживає та офіційно працює у Іспанії, тому має змогу фінансово допомогти у проведенні операції та догляду у післяопереційний період в Іспанії. Разом з тим, жодних доказів, щодо неможливості проведення такої операції в Україні, боржник не надала. Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні зауважила, що відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду від від 23 червня 2010 року не має. А тому підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України відсутні.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення заявника та його представника, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року (справа № 2-580/10) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ Надра заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 639 грн. 25 коп.

Постановою державного виконавця від 16.09.2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року № 6-85/11 постановлено обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року № 2-580/10 (а.с. 9).

Відповідно до листа Новоград-Волинського відділу ДВС від 10.07.2020 року у відділі на виконанні перебував виконавчий лист № 2-580. Даний виконавчий лист надходив на виконання до ДВС тричі та тричі повертався стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Останній раз даний виконавчий лист повертався 14.12.2012 року та згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень повторно на виконання до відділу ДВС не надходив (а.с. 15).

Відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_1 боржник ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання та отримує з 3.01.2019 року державну соціальну допомогу в розмірі 1197 грн. 60 коп. (а.с. 14).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 6.02.2019 року ОСОБА_1 встановлено безстроково ІІ групу інвалідності, протипоказана важка фізична праця та тривала хода (а.с. 10). Згідно довідки ЛКК КЗ ЦПМСД м. Новограда-Волинського від 2 жовтня 2020 року ОСОБА_1 встановлено діагноз двобічний диспластичний артроз кулькових суглобів, потребує довготривалого лікування (а.с. 11).

З долучених до заяви документів вбачається, що рідна сестра боржника ОСОБА_4 , проживає та працює у Іспанії (а.с. 17-34).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1-3 ст. 441 КПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 КПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд враховує, що ст. 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Однак за змістом ч. 1 та ч.3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, що примусово виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому суд зазначає, що станом на день розгляду справи, у відділі ДВС на виконанні не перебуває виконавчий лист по виконанню рішення суду від 23 червня 2010 року № 2-580/10, разом з тим, вказані обставини не позбавляють стягувача ВАТ КБ Надра, або його правонаступника, права на звернення до суду із заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання і повторно пред`явити виконавчий документ до виконання. ОСОБА_1 не виконала зобов`язань за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року № 2-580/10 про стягнення на користь ВАТ КБ Надра заборгованості за кредитним договором в розмірі 33 639 грн. 25 коп.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду».

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання рішення суду фактично унеможливлене через ухилення боржника від виконання рішення суду, а тому обмеження у виїзді є єдиним засобом впливу на боржника для виконання рішення суду.

Посилання боржника ОСОБА_1 на важкий стан здоров`я та необхідність проведення операції у медичному закладі в Іспанії, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності проведення лікування саме поза межами України та неможливості проведення операції в медичних закладах України.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ОСОБА_1 не надано доказів, які свідчать, що вона вживає всіх заходів для виконання судового рішення про стягнення з неї на користь стягувача грошових коштів, а тому заявником не спростовано факт ухилення її від виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки вона є не мотивованою та не підтверджується належними доказами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Ухвалу складено в повному обсязі та підписано 25 січня 2021 року.

Суддя Т.Б. Сташків