Справа № 478/1005/21 Провадження № 2-о/478/48/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2021 року смт. Казанка
Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, про видачу обмежувального припису, -
11 серпня 2021 року ОСОБА_1 , як особа, яка протягом тривалого часу зазнавала та зазнає домашнього насильства (ст.173-2 КУпАП), звернулась до суду із заявою, з вимогою про застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у вигляді:
Заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж 100 м. до домоволодіння заявниці по АДРЕСА_1 ;
Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефоні переговори, в тому числі надсилати sms повідомлення, та/або контактувати із заявницею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.
Тимчасове обмеження прав ОСОБА_2 просить встановити строком на шість місяців.
Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя приходить до таких висновків.
За змістом ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.
Заяви про видачу обмежувального припису розглядаються у порядку окремого провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою про видачу обмежувального припису, судом враховується, що вона повинна відповідати як вимогам, передбаченим главою 13 розділу IV ЦПК України, так і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України). Згідно ст.350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.
У заяві про видачу обмежувального припису, за нормами п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Отже, положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.
Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Стаття 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачає право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника, зокрема, постраждалій особі або її представнику. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що заява подана з порушенням вимог ст. ст. 350-1, 350-3, 350-4, 350-6 ЦПК України.
В поданій до суду заяві, згідно положень ст. 350-4 ЦПК України, не зазначено:
- обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності), зокрема у порушення зазначених вимог, заявником не зазначені докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинялися протиправні дії щодо неї, в тому числі спричинена (заподіяна) шкода здоров`ю. З
Крім того, заявляючи, що вчинення насильства відбувалось не лише по відношенні до неї особисто, а також до осіб, які проживають разом із нею за місцем її проживання, - доньки заявниці ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 . Всупереч вимозі, заявником не долучено доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання чи перебування осіб, які також постраждали від домашнього насильства, як не додано будь-якої інформації щодо звернення вищеозначених осіб до правоохоронних органів із заявами про вчинення домашнього насильства та результати їх розгляду.
Заявляючі про спричинення тілесних ушкоджень як заявницею, так і її синові, не надано доказів (чи будь якої інформації) на підтвердження заявленим фактам, зокрема звернення до медичних закладів.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260, 350-1 - 350-8, 353 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, про видачу обмежувального припису залишити без руху.
Встановити заявниці строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків заяви про видачу обмежувального припису, викладених у мотивувальній частині рішення.
У разі невиконання вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Іщенко Х.В.