КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/7124/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/2849/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів: Гуля В.В.,

Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених державних коштів,

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2019 року Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області звернулось до суду із названим позовом, в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь надміру виплачені державні кошти в сумі 24 057,97 грн та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачка перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

На підставі поданої відповідачкою заяви та у відповідності до п. 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», їй надавалася щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі, визначеному у п. 3 Порядку.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання відповідачу з 03.11.2014 року по 05.08.2017 року було призначено та виплачено відповідну щомісячну грошову допомогу на покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

У лютому 2017 року під час повторного звернення відповідача за поновленням щомісячної адресної допомоги, позивачем під час перевірки було виявлено, що у власності відповідачки є житло за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане 06.07.2016 року.

22.08.2017 року відповідачка надала заяву з поясненнями, в якій просила зробити перерахунок та зобов`язалася повернути надміру виплачені кошти в повному обсязі.

По факту виявлення надміру виплачених державних коштів, ОСОБА_1 було припинено виплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 06.08.2017 року та зроблено відповідний перерахунок за період з 01.08.2016 року по 05.08.2017 року в сумі 24 057,94 грн.

Відповідачку було особисто повідомлено та надано лист від 22.09.2017 року про необхідність повернення коштів в сумі 24 057,94 грн щомісячної адресної допомоги ВПО на рахунок Управління.

Також, вона підписала договір про повернення коштів із розстрочкою платежу протягом 12 місяців з дня підписання, але з того часу жодного платежу зроблено не було.

На момент подачі позову до суду відповідачка категорично відмовляється від добровільного повернення безпідставно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги ВПО, мотивуючи тим, що у неї немає наявних коштів для незапланованих витрат, а також погодилася з тим, що дане питання буде вирішено в судовому порядку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 16 жовтня 2020 року у задоволенні позову Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відмовлено.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що дійсно ОСОБА_1 був придбаний будинок у АДРЕСА_1 , але у зв`язку з тим, що технічний стан вказаного будинку не дозволяв в ньому проживати ( був непридатний для цього, що підтверджується складеним актом ), відповідачка винаймала житло у м. Бровари для себе та своїх неповнолітніх дітей, які ходили до школи відповідно в м. Бровари, потребувала гарантованої державою допомоги як внутрішньо переміщена особа, а тому суд враховуючи встановлені обставини та з врахуванням вищенаведених норм дійшов висновку про відмову в задоволені позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської областіподало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 03 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції у зв`язку із тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим із членами сім?ї: ОСОБА_3 - син , ОСОБА_4 - дочка ( а.с. 6, 7 ).

Того ж дня, ОСОБА_1 подала до УСЗН Броварської міської ради заяву про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг: ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 ( а.с. 8 ).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 05.11.2014 року ОСОБА_1 призначено допомогу з 03.11.2014 року по 02.05.2015 року в розмірі 2 210 грн на місяць ( а.с. 18 ).

В подальшому, відповідачка зверталася до УСЗН Броварської міської ради із заявами від 29.06.2016 року, 06.02.2017 року та 15.08.2017 року про продовження виплати адресної грошової допомоги ( а.с. 10, 11, 12 )

РішеннямиУправління соціального захисту населення Броварської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.06.2015 року, 22.12.2015 року, 01.08.2016 року, 01.03.2017 року ОСОБА_1 призначено допомогу, відповідно, з 18.06.2015 року по 17.12.2015 року, з 18.12.2015 року по 17.06.2016 року, з 29.06.2016 року по 28.12.2016 року, з 06.02.2017 року по 05.08.2017 року, в розмірі 2 210 грн на місяць ( а.с. 20- 23 ).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., зареєстрованого в реєстрі за №284 та додаткового договору від 06.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., зареєстрованого в реєстрі за №988, ОСОБА_1 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с. 24, 25 ).

У п. 3 вказаного вище договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., зареєстрованого в реєстрі за №284 зазначено, що продаж житлового будинку вчинено за погоджену сторонами ціну 132 039,41 грн, які будуть передані продавцю від покупця після повного виконання покупцем зобов`язань щодо передачі прав на належне йому нерухоме майно, яке повинно відбутися до 31.08.2016 року.

На підтвердження факту повного розрахунку за цим договором сторони укладають відповідний договір, який являється невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 1 додаткового договору від 06.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., зареєстрованого в реєстрі за №988 вказано про те, що даний договір підтверджує повне виконання взаємних зобов`язань сторін за договором купівлі-продажу житлового будинку, укладений сторонами 13.02.2016 року, посвідчений Гамзатовою А.А., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим №284.

Продавець отримав від покупця всю суму договору в розмірі 132 039,41 грн, а покупець прийняв житловий будинок, який є предметом договору.

Рішенням Управління соціального захисту населення Броварської міської ради від 23.08.2017 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги переміщеним особам на проживання з 06.08.2017 року з причин виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги ( а.с. 29 ).

Згідно довідки УСЗН Броварської міської ради від 30 серпня 2017 року, ОСОБА_1 за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року було виплачено грошову допомогу переміщеним особам на проживання в сумі 24 057,94 грн ( а.с. 29 зв. ).

Відповідно розпорядження від 07 вересня 2017 року та довідки від 30 серпня 2017 року, виданої УСЗН Броварської міської ради, ОСОБА_1 отримала переплату, яка виникла за період з 01.08.2016 року по 05.08.2017 року в сумі 24 057,94 грн ( а.с. 29, 30 ).

22 вересня 2017 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про необхідність повернення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги в розмірі 24 057,94 грн, у зв`язку з тим, що у її власності є будинок з 06.07.2016 року, який розташований в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія, а саме: АДРЕСА_1 ( а.с. 28 зв. ).

11 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та УСЗН Броварської міської ради Київської області було укладено договір №7 про повернення коштів, відповідно до якого відповідачка зобов`язалася протягом 12 місяців після підписання договору сплатити суму 24 057,94 грн надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період 01.08.2016 року по 05.08.2017 року ( а.с. 28 ).

Згідно акту від 20.11.2018 року, складеного начальником відділу контролю УСЗН Броварської міської ради, ОСОБА_1 у жовтні 2017 року підписала договір повернення коштів, але з того часу жодних проплат не зробила.

По телефону повідомила, що у неї немає необхідних коштів для їх повернення. Про вирішення даного питання в судовому порядку повідомлена

( а.с. 32 ).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 ( далі Порядок ).

Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і

м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах ( у разі утворення ) рад ( далі - уповноважені

органи ), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

За змістом п. 6 Порядку вбачається, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що під час розгляду справи встановлено, що дійсно ОСОБА_1 був придбаний будинок у АДРЕСА_1 , але у зв`язку з тим, що технічний стан вказаного будинку не дозволяв в ньому проживати ( був непридатний для цього, що підтверджується складеним актом ), відповідачка винаймала житло у м.Бровари для себе та своїх неповнолітніх дітей, потребувала гарантованої державою допомоги як внутрішньо переміщена особа.

Відповідно до акту обстеження матеріально-житлових умов проживання від 05.08.2016 року, на який посилається місцевий суд, вбачається, що в ході обстеження було з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , але, тимчасово, не проживає за вказаною адресою в зв`язку з відсутністю побутових умов

( а.с. 75 ).

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у вказаному акті обстеження матеріально-житлових умов проживання йдеться мова про будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку ОСОБА_1 придбала будинок за адресо: АДРЕСА_1 , а тому місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доказів про те, що зазначені домоволодіння знаходяться за однією тією ж адресою, а саме:АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять і таких не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

При цьому, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні ст. 77-80 ЦПК України, які спростовують неправомірне отримання ОСОБА_1 вищезазначених коштів.

Окрім цього, укладений між сторонами договір №7 про повернення коштів від 11 жовтня 2017 року, на переконання апеляційного суду, є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним, який є обов`язковим до виконання відповідно до положень ст. 629 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини,

що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які

не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, помилково ухвалив рішення щодо залишення без задоволення позовних вимог

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір

( а.с. 35, 140 ) в сумі 4 802,50 ( 1 921 + 2 881,50 ) грн.

Доводи відзиву ОСОБА_1 ( а.с. 158-162 ), зокрема, про намір її матері придбати зазначений житловий будинок, відсутність у ньому побутових умов для проживання, проживання її сім`ї в орендованій квартирі, надання позивачу достовірної інформації, неможливість стягнення з неї грошових коштів відповідно до положень ст. 1215 ЦК України, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не є правовою підставою для залишення апеляційних вимог без задоволення.

Окрім цього, не можуть бути застосовані вимоги ст. 1215 ЦК України до правовідносин між сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції встановлена недобросовісність відповідачки при отриманні державних коштів.

Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області задовольнити. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених ' скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надміру виплачені державні кошти в сумі 24 057,94 грн та судовий збір - 4 802,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Є.М. Суханова