Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2567/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі справу №278/2567/19 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес»,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 27 квітня 2020 року суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 27 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (далі Товариство), у якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25 березня 2020 року (а.с. 88-90), просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 100000 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 19 грудня 2017 року з вини водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки "МІТСУБІСІ ЛАНСЕР" реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки "ДЕО ЛАНОС" реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_2 , а водій даного транспортного засобу ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час ДТП була застрахована у Товаристві відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК 3451688. Цим полісом передбачено, що сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "ДЕО ЛАНОС" ОСОБА_2 складає 107449,10 грн. Цивільний позов про відшкодування шкоди подавався ОСОБА_2 20 березня 2018 року у кримінальному провадженні, де Товариство було визнано цивільним відповідачем. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 25.03.2019 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України, а позовні вимоги позивача залишено без розгляду з наданням можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. 23.07.2019 у відповідь на звернення ОСОБА_2 від 24.06.2019 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що позивачка протягом року з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди не звернулась до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Вважає таку відмову безпідставною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Товариства 100000 грн матеріальної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Товариства, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вказав, що заяву ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування Товариством отримано 25 червня 2019 року. Отже, така заява подана нею з порушенням річного строку, визначеного п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У зв`язку із цим страховик був позбавлений можливості провести огляд пошкодженого автомобіля та оцінити шкоду, завдану власнику внаслідок ДТП та правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування. Такі дії страховика відповідають практиці Верховного Суду, яка знайшла своє відображення у постановах від 03.04.2019 у справі № 336/7752/16-ц та від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. Окрім того, судом не враховано висновку автотоварознавчої експертизи, згідно якого пошкоджений автомобіль не підлягає ремонту, оскільки такий ремонт є економічно недоцільним. Згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» транспортний засіб вважається знищеним, а тому його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Проте судом не з`ясовано вартість транспортного засобу позивачки після ДТП та безпідставно стягнуто з Товариства вартість транспортного засобу до ДТП в межах ліміту полісу №АК/3451688 в розмірі 100000грн. Крім того, вказав на різницю у розмірі матеріального збитку встановленого висновком експертного автотоварознавчого дослідження та висновком судової автотоварознавчої експертизи. Вважає, що останній викликає певні сумніви щодо об`єктивності та повноти дослідження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

В судовому засіданні представник Товариства просив апеляційну скаргу задовольнити, представник позивача залишити її без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_2 є власником автомобіля марки "ДЕО ЛАНОС" реєстраційний номер НОМЕР_2 з 25 квітня 2008 року (а.с.18).

22 березня 2017 року ОСОБА_3 відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК 3451688 застрахував свою цивільно-правову відповідальність строком на один рік, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого складав 100000 грн, франшиза 00,0 грн (а.с.8).

19 грудня 2017 року о 10 годині, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "МІТСУБІСІ ЛАНСЕР" реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по 28 км автодороги "Житомир Чернівці", в напрямку до м. Житомира, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, де здійснив зіткнення з автомобілем марки "ДЕО ЛАНОС" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку (а.с.19,29-31).

21 грудня 2017 року ОСОБА_3 звертався до відповідача із повідомленням про дану пригоду. Додатками до заяви були поліс, технічний паспорт, посвідчення водія, висновок про стан сп`яніння та фото (а.с.7).

02 березня 2018 року складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження, яким визначено, що розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "ДЕо Ланос" реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 84899,42грн (а.с.9-17).

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні згадуваної дорожньо-транспортної пригоди в рамках кримінального провадження. Цивільний позов від 29 березня 2018 року в частині стягнення майнової шкоди ОСОБА_2 залишено без розгляду. Вирок набув законної сили (а.с.29-31).

Позов в рамках кримінального провадження (а.с.21-22) був отриманий страховою компанією 06 квітня 2018 року (а.с.23). До даного позову було додано копію висновку про оцінку автомобіля від 02 березня 2018 року, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію довідки про дорожньо-транспортну пригоду, копію паспорту та коду платника податків позивача.

Страхова компанія направляла відзив, яким заперечувала щодо задоволення позову у частині стягнення майнової шкоди у зв`язку із відсутністю доказів визначення вартості спричинених збитків та не наданням заяви про здійснення виплати (а.с.24-25).

Позивач окремо зверталась до відповідача із заявою від 25 березня 2019 року про здійснення виплати страхового відшкодування, яку направила відповідачу 24 червня 2019 року (а.с.26-27).

23 липня 2019 року відповідачем направлено листа позивачу про відмову у здійсненні страхового відшкодування у зв`язку із пропуском річного строку для звернення із відповідною заявою з моменту скоєння ДТП згідно ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с.28, 50, 51).

16 березня 2020 року у даній цивільній справі проведено судову автотоварознавчу експертизу, якою встановлено, що розмір матеріальних збитків заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля марки "ДЕО Ланос" реєстраційний номер " НОМЕР_2 " складає 107449,10 грн, а вартість відновлювального ремонту 149461,56 грн (а.с. 77-85).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, має відшкодувати у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивача.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на положення статті 30 Закону автомобіль марки "ДЕО Ланос" реєстраційний номер " НОМЕР_2 " вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу перевищує його ринкову вартість.

Водночас, відповідно до цієї норми Закону, якщо транспортний засіб вважається технічно знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, враховуючи, що автомобіль марки "ДЕО Ланос" реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", в розумінні статті 30 Закону вважається фізично знищеним, позивачу має відшкодовуватися різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, зазначеного суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до звіту №201021-КТЗ про проведення незалежної оцінки, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, ринкова вартість автомобіля марки "ДЕО Ланос" реєстраційний номер " НОМЕР_2 " станом на 21.10.2020 складає 18077 грн (а.с.185-197).

Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 89372,10 грн (107449,10-18077,00), і саме ця сума підлягає стягненню зі страховика.

Посилання представника Товариства на ту обставину, що вищевказаний звіт не може бути доказом у справі, оскільки факт ДТП мав місце 19.12.2017, а вартість автомобіля після ДТП визначена станом на 21.10.2020, є безпідставними з огляду на положення абзацу другого ч. 1 ст. 1192 ЦК України.

Крім того, встановлена у цьому звіті вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП та встановлений у висновку судового експерта розмір матеріального збитку стороною відповідача не спростовані, а тому надані позивачем докази є належними.

Доводи Товариства про те, що заява про виплату страхового відшкодування подана ОСОБА_2 з порушенням річного строку, визначеного п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню, є безпідставними, оскільки вимога про сплату страхового відшкодування містилася у позовній заяві ОСОБА_2 в кримінальному провадженні, яка разом з необхідними документами, визначеними законом для здійснення страхового відшкодування, була вручена страховику у квітні 2018 року, тобто до спливу річного строку після скоєння ДТП.

Судом апеляційної інстанції не приймаються посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.04.2019 у справі № 336/7752/16-ц, оскільки фактичні обставини у цій справі є відмінними від фактичних обставин справи, що переглядається. При цьому, висновок суду не суперечить висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, на які посилався в апеляційній скарзі представник Товариства.

З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнутої матеріальної шкоди з 100000 грн до 89372,10 грн та зменшення суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (89,37%) з 4284,20 грн до 3828,80 грн.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню 159,3 грн понесених останнім судових витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2020 року змінити, зменшивши суму матеріальної шкоди з 100000 грн до 89372 грн та зменшивши суму судового збору з 4284,20 грн до 3828,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 159,3 грн понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18 січня 2021 року.