Справа № 463/1835/21
Провадження № 2/463/939/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.

за участю секретаря судового засідання Фурик Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання неправомірної відмови та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірною відмову житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати позивача на квартирний облік з 16.08.1992 з врахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку під час служби в Яворівському гарнізоні, яка оформлена протоколом №9 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2020 та зобов`язати відповідача врахувати термін перебування позивача на квартирному обліку за попереднім місцем служби в Яворівському гарнізоні та зарахувати позивача на квартирний облік з 16.08.1992р.
Позивач свої вимоги мотивує наступним.

В період з 1988 року 2009 рікпроходив військову службу у Збройних Силах України. 25.12.2009 року був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я. Під час проходження служби позивач був зарахований та перебував на квартирному обліку з 16.08.1992. Після переведення до Львова 15.03.1995 року написав рапорт на постановку його на чергу на отримання житлової площі та 20.06.21995 року був зарахований на квартирний облік з 16.08.1992 року з врахуванням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби.

Після розформування Західного оперативного командування, 19.02.2014 року був зарахований на квартирний облік з 13.01.1996 року, без врахування часу перебування на квартирному обліку в м. Яворів. В 2015 році позивач звернувся до Військового комісара з заявою про зміну дати зарахування на квартирний облік, проте отримав відмову. Після отримання відмови він продовжив пошукову роботу та у 2020 році отримав належно засвідчену копію протоколу №8 від 09.06.1995 року разом з копією рапорта про постановку на квартирний облік саме з 16.08.1992 року. Дані документи разом із заявою про перенесення дати зарахування на квартирний облік на 16.08.1992, були ним подані до відповідача. Проте рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2020, яке оформлене протоколом №9, відмовлено у задоволенні його вимоги.

Вважає таке рішення відповідача неправомірним та таким, що порушує його право на своєчасне забезпечення житловою площею, тому просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 25 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

09 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Так 30 жовтня 2020 року житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення про відсутність підстав для перегляду попереднього рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 жовтня 2015 року, оскільки питання про зміну дати зарахування позивача на квартирний облік вже розглянуто у 2015 році. Вище вказане рішення, прийняте у 2015 році, позивачем не оскаржувалось. Вважає, що на час переведення для подальшого проходження військової служби у іншу військову частину та інший населений пункт за військовослужбовцями не зберігався попередній час перебування на квартирному обліку. А тому підстав для задоволення позову немає.

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні, наведеним у позовній заяві просили уточнені позовні вимоги задоволити.

Позивач додатково пояснив, що зміна дати зарахувати його на квартирний облік з 16.08.1992р. має визначальне значення для реального отримання ним житлового приміщення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представником відповідача подано клопотання від 06.05.2021 про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.08.1992 року протоколом №8 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (м. Яворів, Львівська область) був зарахований на квартирний облік зі складом сім`ї 3 особи для одержання житлової площі (а.с.4).
Після переведення в м. Львів, 15.03.1995 року, позивач написав рапорт (а.с.6) на постановку його на чергу жилої площі, та 20.06.1995 року протоколом №12 засідання житлової комісії штабу і управління Прикарпатського військового округу був зарахований на квартирний облік з 16.08.1992 року з врахуванням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби (а.с.7, 27).
Отже безпосередньо після зміни місця служби, перебування позивача на квартирному обліку з 16.08.1992 року було збережене.
Однак, як вбачається з витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 лютого 2014 року (а.с.8) було розглянуто заяву полковника запасу ОСОБА_1 від 17.02.2014 та постановлено зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з членами сім`ї із збереженням попереднього часу перебування на обліку для отримання житла на загальних підставах з 13.01.1996 року.
У зв`язку із цим позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про перенесення дати зарахування на квартирний облік на 16.08.1992 року, проте відповідно до протоколу №7 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 жовтня 2015 року (а.с.9) отримав відмову про зміну дати зарахування на квартирний облік з 16.08.1992 року.
Крім того, 30 жовтня 2020 року відповідно до витягу з протоколу №9 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) було розглянуто заяву полковника запасу ОСОБА_1 від 11.09.2020 щодо перегляду рішення про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 13.01.1996 на 16.08.1992. Зокрема зазначено, що «Дане питання вже розглядалось житловою комісією Львівського обласного військового комісаріату 01 жовтня 2015 року, протоколом №7, тому підстав для перегляду вищенаведеного рішення немає».
Згідно із ст.34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
На виконання пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Пункт 4 вищевказаного порядку передбачено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язок, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.
У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
В абзаці 4 пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» зазначеного Закону на Кабінет Міністрів України покладено зобов`язання забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.
На виконання цієї вимоги, з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність із чинним законодавством, був виданий наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577.
Згідно з пунктом 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Відповідно до пункту 2.15 цієї Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Судом встановлено, що позивач вперше був зарахований на квартирний облік 16.08.1992. У зв`язку з переведенням позивач 15.03.1995 подав рапорт про зарахування позивача та членів його сім`ї на квартирний облік і був зарахований на такий згідно з протоколом засідання житлової комісії №12 від 20.06.1995, із збереженням попереднього часу перебування на обліку. В подальшому дату зарахування позивача на квартирний облік змінено на 13.01.1996 р..
В 2015 році позивач звертався із заявою (а.с.31) до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про зміну дати зарахування на квартирний облік, однак відповідно до витягу з протоколу 37 від 01.10.2015 йому було відмолено (а.с.32)
11 вересня 2020 року позивач повторно звернувся із заявою (а.с.33) про прийняття рішення про перенесення дати зарахування його на квартирний облік на 16.08.1992 року. Однак, в задоволенні такої було відмовлено рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36) у зв`язку з тим, що дане питання вже розглядалось житловою комісією Львівського обласного військового комісаріату 01 жовтня 2015 року, протоколом №7, тому підстав для перегляду вищенаведеного рішення немає.
Таким чином, на час звернення позивача із заявою про визначення дати квартирного обліку нормативно правові акти забезпечували збереження за військовослужбовцем прав на знаходження на квартирному обліку з дати первинної постановки на такий облік.
Беручи до уваги наведене вище, оскільки позивач вперше зарахований на квартирний облік ще 16.08.1992 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 (м. Яворів, Львівська область), весь період перебування позивача на квартирному обліку, починаючи саме з вказаної дати, підлягає зарахуванню.
Отже, оскільки оскаржуване рішення відповідача призводить до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 760/9507/15-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 362/4273/17, від 27 вересня 2018 року у справі № 362/4307/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 362/6383/16-ц, від 18 березня 2019 року у справі № 285/3566/17, від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16-ц, від 04 листопада 2019 року у справі № 362/776/19, від 22 травня 2020 року у справі № 569/13485/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 552/7905/17., які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 908 грн судового збору.
Керуючись ст.12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати неправомірною відмову житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 16.08.1992 з врахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку під час служби в Яворівському гарнізоні, яка оформлена протоколом №9 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2020.

Зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки врахувати термін перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку за попереднім місцем служби в Яворівському гарнізоні та зарахувати його на квартирний облік з 16.08.1992.

Стягнути з Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено та підписано 02 серпня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: м. Львів, вул. І.Франка, 25, .

Суддя Г.Б. Жовнір