Справа № 639/7048/21
№ провадження 2/646/2766/2021
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення позовної заяви без руху)

24.11.2021 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

22 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 серпня 2019 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №591.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Червонозаводського районного суду м.Харкова за підсудністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2021 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В.

22 листопада 2021 року на адресу суду надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, зі змісту якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 27 вересня 2019 року знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманої судом 22 листопада 2021 року, ОСОБА_1 також не має зареєстрованого місця проживання або перебування у м.Харкові та Харківській області.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, дослідивши позовну заяву приходжу до такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом положень ч.1 ст.187 ЦПК України слідує, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач є громадянином Федеративної Республіки Нігерія, а відповідач - громадянкою Азербайджанської Республіки.

За змістом ст.496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного з громадянином іншої держави, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

При цьому, з позовної заяви слідує, що позивач є громадянином Федеративної Республіки Нігерія, а відповідач - громадянкою Азербайджанської Республіки, тобто є громадянами різних держав, не України, відомості про те, що вони спільно проживали на території України у позовній заяві відсутні, крім того, на час звернення з позовною заявою про розірвання шлюбу ні позивач, ні відповідач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) у м.Харкові та Харківській області, тобто відсутні відомості про те, що хоч один з подружжя продовжує проживати на території України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Виходячи зі змісту міжнародних договорів України про правову допомогу, компетенція судів з вирішення справ про розірвання шлюбу може визначатися за декількома критеріями: 1) суд держави спільного громадянства подружжя; 2) суд держави громадянства одного з подружжя; 2) суд держави місця проживання одного з подружжя; 3) суд держави останнього спільного місця проживання подружжя. Важливо підкреслити, що між цими критеріями міжнародної підсудності немає субординації, вони є альтернативними.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених уст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем не надано.

Крім того, у порушення вимог п. 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не викладено обставин звернення з даним позовом до суду, оскільки відповідно до ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до ст.185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися неподаним та буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Демченко