н/п 2-н/490/1336/2020 Справа № 490/9377/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31.12.2020 року матеріали заяви передані на розгляд судді.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Частиною 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб або заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявницею ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розміру ніж 100 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, та 1/3 частки від всіх видів заробітку, починаючи з дати яку на свій розсуд вирішить суд (враховуючи те, що боржник не допомагав нашої спільної дитині з 2010 року) до досягнення дитиною повноліття, а нормами ЦПК України передбачено лише стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, в прохальній частині судового наказу вказано, що стягнення аліментів проводити починаючи з дати яку на свій розсуд вирішить суд (враховуючи те, що боржник не допомагав нашої спільної дитині з 2010 року), що свідчить про наявність спору між сторонами щодо стягнення аліментів за минулий час.

Заявлена вимога про стягнення аліментів не може бути вирішена в порядку наказного провадження, оскільки не відповідає вимогамст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.161, 165 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбаченихпунктами 3-6частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Гуденко