Справа № 466/8057/18 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1407/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар Жукровська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мазура Василя Васильовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року, постановлену в складі головуючої судді Луців-Шумської Н.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Львівська пивна компанія» про визнання недійсним договору позики грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з указаним позовом до відповідача.

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Львівська пивна компанія» про визнання недійсним договору позики грошових коштів залишено без розгляду, з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом трертімчастинпи першої статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою, таку в апеляційному порядку оскаржив представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мазур В.В.

Вважає ухвалу незаконною, передчасною та такою, що порушує права і свободи позивачки ОСОБА_1 і суттєво погіршує її правове становище у даній справі.

Зазначає, що в судове засідання 09.11.2020 року повістки не отримував; з приводу неявки в судове засідання 01.12.2020 року - приймав участь в судовому засіданні у Миколаївському районному суді, у зв`язку з чим просив суд відкласти розгляд справи; 21.12.2020 року та 03.02.2021 року у своїх клопотаннях покликався на карантинні обмеження, які перешкоджають ОСОБА_1 перетнути Польсько-Український кордон і прибути до суду, для захисту своїх прав. Проте, суд не прийняв до уваги подані докази, та постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Адвокат Мазур В.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в розгляді іншої справи. Надання переваги участі в судовому засіданні по іншій справі це право адвоката, однак колегія суддів не визнає таку причину неявки поважною, а відтак у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовляє.

Зважаючи на вимоги частини другої статті 372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також на те, що рішення про виклик учасників справи в судове засідання суду апеляційної інстанції для надання пояснень не приймалось, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, зокрема і розумних строків розгляду справи судом, можливим є розгляд даної справи у відсутності всіх учасників. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги. До такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 367 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивачки шість разів поспіль не прибув в судові засідання по справі, не надав жодних документів, які б підтверджували поважність причин його неявки, пріоритетність інших справ перед цією справою, тому суд розцінив таку поведінку представника позивачки як неодноразову та повторну неявку в судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів, вважає, що такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам процесуального закону.

Встановлено, що провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.11.2018року за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.06.2019 року закрито підготовче провадження. Справа призначена до судового розгляду по суті на 12.07.2019року, про що представники сторін були повідомлені під розписку. Дата судового засідання була погоджена з представниками сторін.

В судове засідання 12.07.2019року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 не з`явився, подав клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з перебуванням у відпустці, не долучивши підтверджуючих документів.

Судові засідання по справі за участю представників сторін проведені 18.09.2019 року та 18.10.2019року, під час яких було заслухано вступні слова представників, допитано ряд свідків.

Чергове судове засідання було призначено на 12.12.2019року, про що представники сторін були повідомлені під розписку.

Проте, представник позивачки в судове засідання 12.12.2019 року не з`явився, подавши клопотання про відкладення судового засідання через непередбачувані сімейні обставини. До клопотання жодних документів на підтвердження таких обставин не подав.

Наступні судові засідання призначалися на 22.01.2020року та 13.02.2020 року, про що представник позивачки був повідомлений рекомендованими листами, завчасне отримання яких підтверджується зворотними повідомленнями про вручення.

22.01.2020року представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з раптовим погіршенням його стану здоров`я, при цьому не долучивши жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки.

13.02.2020 року представник позивачки ОСОБА_2 також не прибув в судове засідання, подавши клопотання про продовження перерви у справі через його зайнятість у іншій цивільній справі, що розглядається Стрийським районним судом. При цьому представник знову ж таки не долучив жодних документів на підтвердження цієї обставини. У клопотанні вказав, що позивачка ОСОБА_1 , яка перебуває за межами України, виявила бажання в кінці лютого 2020року прибути в Україну, надати суду додаткові докази на підтвердження своїх позовних вимог та дати суду відповіді на питання.

Ухвалою суду від 13.02.2020року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивачки та її представника без поважних причин.

Ця ухвала була оскаржена адвокатом Мазуром В.В.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.08.2020року апеляційна скарга адвоката задоволена, ухвала суду від 13.02.2020року скасована, а справа скерована для продовження розгляду в суді першої інстанції.

Після повернення справи з Львівського апеляційного суду справа була призначена до судового розгляду на 09 листопада 2020 року, проте в таке ні позивачка, ні її представник не з`явились, хоча представник ОСОБА_2 отримав повідомлення про це судове засідання 17 листопада 2020 року (а.с.201 том 1)

Про наступне судове засідання, яке відбулось 01 грудня 2020 року позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 повідомлено у встановленому законом порядку (а.с. 200, 202 том 1). Від представника ОСОБА_2 в день засідання 01.12.2020року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, оскільки Миколаївським районним судом Львівської області розглядатиметься клопотання досудового розслідування Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області про обрання запобіжного заходу неповнолітньому ОСОБА_3 , якого він захищатиме в суді. Проте жодних підтвердних документів, таких як договір про надання правової допомоги ОСОБА_4 , про зайнятість в судовому засіданні при вирішенні судом питання обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , не надав. (а.с.202, 203 том 1).

Про судове засідання, яке було призначене на 21.12.2020 року, позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 повідомлено у встановленому законом порядку через СМС повідомлення (а.с.210, 211 том 1). Проте в таке судове засідання ні позивач, ні її представник знову не з`явились. Представник ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , яка особисто бажає взяти участь в судовому засіданні, не змогла прибути до суду через перебування на примусовій ізоляції у м. Варшава. ОСОБА_1 у клопотанні про відкладення розгляду справи повідомила, що придбала квиток до України, однак 19.12.2020 року з автоматичної лінії санепіду Республіки Польща їй повідомили про призначення обов`язкового карантину, внаслідок її контакту з невідомою їй особою, у якої підтверджено Covid-19. Водночас просила про відкладення розгляду справи на першу половину лютого 2021 року. (а.с.213, 214, 219 том 1).

Наступне судове засідання було призначене на 03 лютого 2021 року. Позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 повідомлено у встановленому законом порядку ( а.с. 226, 228 том 1). Проте в судове засідання у визначений судом час ні позивач, ні її представник не з`явились. В черговий раз подали клопотання про відкладення розгляду справи. Зокрема, ОСОБА_1 зазначила, що наполягає на своїй присутності в Шевченківському районному суді м. Львова, однак на даний час перебуває у Польщі на тимчасових заробітках та навчанні (а.с.232 том 1). У клопотанні представник ОСОБА_2 висловив вибачення за незручності, які створює позивачка та водночас повідомив, що 03.02.2021 року Самбірським міськрайонним судом призначено підготовче засідання у кримінальному провадженні №0000521 від 24.07.2019 року, де він представляє інтереси потерпілої сторони, тому просить відкласти розгляд справи на інший день, в період другої половини березня 2021 року (а.с.234 том 1).

Встановлені обставини вказують на те, що ні позивачка ОСОБА_1 , ні її адвокат Мазур В.В. не зацікавлені у якнайшвидшому вирішенні справи та в забезпеченні розгляду своїх позивних вимог.

Відповідно до положень статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

При цьому процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду при неповідомленні причин неявки. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами процесуального закону суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також вказані норми законодавства не містять вказівки і на те, що для визнання неявки в судове засідання повторною попередня неявка повинна бути такою, що відбулася лише з невідомих суду причин, або з причин, що визнані судом неповажними. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий правовий висновок, міститься у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 740/1734/18, де залишаючи без змін судові рішення про залишення позову без розгляду, Верховний Суд вказав, що суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15,від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Отже, виходячи з системного тлумачення норм процесуального права щодо залишення позову без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання, належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача, а також зважаючи на обов`язок суду дотримуватись розумних строків розгляду справи і обов`язоксторін не зловживати наданими їм процесуальними правами, у суду першої інстанції були підстави для залишення позову без розгляду відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Вказанеузгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 05.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати неправильним застосування судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, з підстав того, що скаржником на стадії судового розгляду в суді першої інстанції не прийнято ніяких належних та законних заходів для участі в судових засіданнях 01.12.2020року, 21.12.2020року та 03.02.2021року.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини та норми процесуального права, які були застосовані до вказаних спірних правовідносин, судова колегія вважає висновки суду правильними та обґрунтованими, а ухвалу суду законною.

Пунктом першим частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.Повний текст даного судового рішення складено 09 серпня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мазура Василя Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2021 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.