Дата документу 16.11.2021
Справа № 334/6913/21
Провадження № 2/334/3986/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Зоріній С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в особі відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Відділ реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Адвокат Байда М.О., яка представляє інтереси ОСОБА_1 та діє на підставі ордеру серії АР № 1061818 від 12.09.2021 року, звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_1 є власником 17 /100 частки домоволодіння, яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 . В даному домоволодінні зареєстровані відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідачі з 2016 року переїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Реєстрація відповідачів позбавляє позивача можливості вільного володіння та користування належною йому власністю, тому просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням, яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Байда М.О., подала до суду заяву, щодо слухання справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі повідомлені про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу їх реєстрації. Відповідачі відзиву на позов у встановлені судом строки не подали, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, щодо слухання справи за його відсутності так як права неповнолітньої ОСОБА_3 2014 р.н., не порушені.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 17 /100 частки домоволодіння, яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.02.2010 року. В даному домоволодінні зареєстровані відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно із Домової книги, що долучена до матеріалів справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із посвідки на постійне місце проживання НОМЕР_1 ВГУРФО УМВС України в Запорізькій області від 06.03.2009 року була зареєстрована 04.04.2009 року за адресою у АДРЕСА_1 , але згодом 02.10.2015 року була знята з реєстрації.

Після реєстрації шлюбу і зміни прізвища - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно посвідки НОМЕР_2 від 29.09.2015 року виданої 2301 - 04.04.2009 року залишилась зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , за новим прізвищем, разом із неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 2016 року відповідачі переїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, за місцем своєї реєстрації не проживають, їх речі в будинку відсутні. Права неповнолітньої ОСОБА_3 2014 р.н., не порушені, оскільки вона має постійне місце реєстрації у РФ.

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 405 ЦК України лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим, власником.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз`яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності на домоволодіння. В даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - домоволодінням шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в особі відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Відділ реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2021 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.