ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1648/19 Номер провадження 22-ц/814/2194/21Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Кузнєцової О. Ю., Прядкіної О. В.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2021 року у складі судді Афанасьєвої Ю. О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який уточнив у березні 2020 року, визначивши відповідачами по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилався на те, що з 14.09.2013 ОСОБА_5 , яка була інвалідом першої групи по зору та потребувала постійного стороннього догляду, переїхала проживати до його господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До 01.10.2019 вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом та мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом оплачували комунальні послуги, спільно витрачали кошти на продукти, ліки. Також ОСОБА_5 довіреністю уповноважувала його отримувати за неї пенсію, здійснювати дії, пов`язані з оформленням земельної ділянки, уповноважила заповнити декларацію з надання первинної медичної допомоги. Він отримував за ОСОБА_5 орендну плату за земельну ділянку, яка знаходиться в оренді ПП «Агротехнологія». За час спільного проживання вони придбали електротовари, разом складали кошти на придбання матеріалів для ремонту груби в його господарстві. Разом готували їжу, харчувалися. Він допомагав прибирати дворище ОСОБА_5 , допомагав садити та прибирати її город.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної частки (паю).

Після смерті ОСОБА_5 він подав заяву про прийняття спадщини на підставі статті 1264 ЦК України, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність документів, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Інших рідних та близьких родичів ОСОБА_5 не мала та за життя заповідала все своє майно його дружині ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не носили характеру сімейних, а проявлялися у проживанні ОСОБА_5 на території домогосподарства ОСОБА_1 з вересня 2013 року до 01.10.2019 та наданні родиною ОСОБА_1 допомоги ОСОБА_5 , як одинокій особі похилого віку.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що розглядаючи спір суд неправильно визначився з характером спірних правовідносин, не дав належної оцінки доказам, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

Вказує, що факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 підтверджується численними довідками та доказами, наданими ним до матеріалів справи. Перебування ОСОБА_5 на обліку в управлінні соціального захисту населення з 2012 року та отримання нею соціально-побутового обслуговування вдома як одинокою особою, не можуть бути підставою для підтвердження або спростовування факту спільного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, ОСОБА_5 потребувала фізичної та матеріальної допомоги не 2 години в день, як надавалась соціальна допомога, а всі 24 години на добу, що її з 2013 року по день смерті спадкодавця надавав саме він.

Відповідачі факту проживання ОСОБА_5 з ним у його житловому будинку не заперечували та не спростували.

Твердження про переїзд ОСОБА_5 перед смертю до відповідачів побудоване на припущеннях свідків, є недостовірними, в той час як її проживання з ним підтверджено свідками, які проживають з ним на одній вулиці та є сусідами.

Участь його у похованні ОСОБА_5 фізично була неможливою через перебування у той час в іншому населеному пункті, проте на похороні був присутнім його батько, а саме поховання здійснено за кошти, що були зібрані разом із спадкодавцем за час їх спільного проживання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 3,00 га кадастровий номер :00:004:0312 для ведення особистого селянського господарства на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, що належали померлій на час відкриття спадщини (а.с. 12, 14, 15 том 1).

Згідно довідки спеціальної офтальмологічної МСЕК м. Полтава № 0159839 від 22.10.2012 ОСОБА_5 з 15.10.2012 була встановлена інвалідність 1 групи по зору безстроково та вона потребувала постійного стороннього догляду (а.с. 13 т. 1).

Як вбачається з довідок Виконавчого комітету Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №№ 02-11/170, 02-11/171 від 03.12.2019, складених на підставі актів від 09.11.2019 депутатів Судівської сільської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у присутності свідків (сусідів) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з 14.09.2013 до 01.10.2019 ОСОБА_5 проживала в домогосподарстві ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19, 21, 22 том 1).

В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.06.2019 зазначено, що ОСОБА_5 , яка проживає в с. Шпортьки Новосанжарського району, як одинока неодружена особа з інвалідністю 1 групи по зору, яка не має родичів або осіб, зобов`язаних її утримувати, підлягає обслуговуванню вдома на безоплатній основі та потребує надання соціально-побутових послуг (а.с. 92, том 2).

Постановою приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Охрея М. А. від 28 квітня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки ОСОБА_1 не було надано рішення про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 111 том 1).

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (статті 1217, 1223 ЦК України).

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Поняття сім`ї визначено статтею 3 СК України, відповідно до частин першої, четвертої якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України (у четверту чергу спадкоємців за законом) необхідне встановлення таких юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Необхідною умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено факту виникнення між ним та спадкодавцем ОСОБА_5 відносин, які притаманні сім`ї. Лише факт проживання ОСОБА_5 у господарстві позивача та здійснення ним догляду за нею не свідчить про виникнення між ними усталених сімейних відносин.

По справі встановлено та визнано сторонами, що ОСОБА_5 була одинокою особою та за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. У домогосподарство позивача вона переїхала 14.09.2013 з ініціативи дружини останнього ОСОБА_6 , на користь якої 09 вересня 2014 року спадкодавцем ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений секретарем Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Скобелєвою А. В. та зареєстрований у реєстрі за № 172. Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, внаслідок чого заповіт втратив чинність.

Смерть ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 після виселення її з домогосподарства позивача та переїзду до відповідачів, які і здійснили її поховання.

Докази, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та факту створення однієї сім`ї із спадкодавцем не доводять.

Наявність у ОСОБА_5 пільг на житлово-комунальні послуги, як учасника Великої Вітчизняної війни, які надавались їй за місцем проживання у позивача, довіреності на одержання пенсії та представництво її інтересів при оформленні прав на земельну ділянку, а також заповнення медичної декларації не є належними доказами вчинення таких дій саме відносно члена сім`ї та на факт створення спільного бюджету із спадкодавцем, ведення спільного господарства, використання коштів для спільних сімейних потреб не вказують.

Сам факт здійснення позивачем та членами його сім`ї догляду за ОСОБА_5 не свідчить про виникнення між ними сімейних правовідносин.

Крім того, юридичне значення по справі має факт проживання позивача із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Проте, як встановлено по справі, на час відкриття спадщини ОСОБА_5 02.10.2019 вона з позивачем не проживала. Доводи ОСОБА_1 що напередодні вона поїхала відвідати подругу та місце проживання не змінювала, спростовуються показаннями допитаних в суді свідків, доказів здійснення поховання спадкодавця за рахунок коштів спільного бюджету позивач суду не надав і таких обставин не довів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази та надав їм належну правову оцінку. Порушень норм процесуального права під час дослідження та оцінки доказів апеляційним судом не встановлено, а незгода апелянта з наданою судом оцінкою доказів по справі не є підставою для скасування судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду відхиляє апеляційну скаргу позивача та залишає без змін рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. Ю. Кузнєцова

О. В. Прядкіна