Дата документу 19.01.2021
Справа № 334/3277/20
Провадження № 2/334/564/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_4 , Третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної адміністрації Запорізької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4 , зареєстровані за вказаною адресою але не проживають там з 2017 року. Особисті речі відповідачів в будинку відсутні.

Реєстрація відповідачів позбавляє позивача можливості вільного володіння та користування належною їй власністю, тому просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі повідомлені про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу їх реєстрації. Відповідачі відзиву на позов у встановлені судом строки не подали, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 27.11.2017 року приватним нотаріусом Банковською Ю.В. р№ 1387.

Крім власника будинку в ньому також зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4 , які з 2017 року за місцем реєстрації не мешкають. Особистих речей відповідачів у будинку не має, оплату за комунальні послуги вона не робить.

Договір про користування будинком між позивачем та відповідачами не укладався, вони не є членами родини позивача.

Крім того, ОСОБА_5 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_4 , відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2020 року, визнана такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 405 ЦК України лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим, власником.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз`яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав.

Судом встановлено, що реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності на житловий будинок. В даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_4 , Третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної адміністрації Запорізької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 січня 2021 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.