19.01.2021 Справа № 363/4070/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, у зв`язку з розпадом сім`ї, достатньої участі в утриманні своїх малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приймає, а тому на їх утримання позивачка просить присудити виплату коштів у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з викладених підстав та просила про його задоволення.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, однак в поданому відзиві просив врахувати, що відповідач сплатив на корись позивачки аліменти на утримання дітей за жовтень-грудень 20120 року та січень 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 10 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 176.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2012 року шлюб між сторонами розірвано.

В подальшому, 10.09.2015 року сторони повторно зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , яке видане 10 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 310.

Від вказаних шлюбів в сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітні діти проживають разом із позивачкою, відповідач за твердженням позивачки достатньої участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду.

Згідно довідки ПрАТ «Укргідроенерго» №24 від 12 листопада 2020 року ОСОБА_2 працює в Філії «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду,середньомісячна заробітна плата якого складає близько 15 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, які визнані відповідачем та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка утримує малолітніх дітей та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в розмірі - 1/3 частини від доходів відповідача щомісячно і таким чином позовні вимоги задовольнити.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 840 грн. 80 коп. витрат на оплату судового збору.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Разом з тим, жодних доказів щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суду не представлено.

Відтак, підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 279 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2020 року до їх повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Повне судове рішення складено 21 січня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 25 січня 2006 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 22 січня 1999 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя