Номер провадження: 22-ц/813/2004/21
Номер справи місцевого суду: 520/632/16-ц
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

25.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І.,

суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправної, скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про визнання бездіяльності протиправної, скасування постанов (т.1, а.с. 1-4).

18 червня 2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Маломуж А.І.) у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправної, скасування постанов, відмовлено повністю (т.1, а.с. 250-251).

22 липня 2020 року канцелярією Київського районного суду м. Одеси зареєстровано апеляційну скаргу на ухвалу від 18 червня 2020 року. Апелянтка вважає вказане рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Апелянтка вважає, що суд формально поставився до розгляду питання про значні та суттєві порушення приватним виконавцем Притуляком В.М. На думку апелянта, виконавець навмисно не повідомив їй про відкриття виконавчого провадження, та в подальшому всі виконавчі дії. Навмисно приховував їх, скеровуючи кореспонденцію за адресою пустого будинку, де вона не мешкала. Крім того, судом першої інстанції не був допитаний приватний виконавець, не досліджені належним чином певні документи та не перевірені певні відомості, які суттєво впливають на остаточне рішення. Апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2020 року та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

03 вересня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий-суддя Дрішлюк А.І.) вказану апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме, для сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що апелянту направлялася копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на адресу, яка була вказана в апеляційній скарзі апелянтом та була повернута на адресу суду без вручення із поміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03) зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі "Шевченко проти України" (Заява N 8371/02). Європейський Суд, де зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт належним чином сповіщена про залишення апеляційної скарги без руху, неотримання нею копії ухвал про залишення апеляційної скарги без руху є зловживанням наданими правами. Враховуючи, що апелянт, як ініціатор провадження на цій стадії, повинен проявляти процесуальну зацікавленість рухом своєї скарги, і крім надісланої копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, має можливість отримати інформацію щодо руху апеляційної скарги в мережі Інтернет, а саме на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, є всі правові підстави вважати доставленою скаржнику копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги не були усуненні недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а саме апелянтом не надано до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, відповідно до закону.

Таким чином, зважаючи на те, що в апелянта було достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги, а також, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, повинен цікавитися рухом даної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправної, скасування постанов визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький