ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8069/21 Справа № 199/7853/20 Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Деркач Н.М.,

суддів: Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Піменової М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 травня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-61).

В обґрунтування своїх позовних вимог Банк посилавсь на те, що відповідач звернувся до установи з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву № б/н від 24 вересня 2011 року, згідно якої отримав кредит.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, тоді як, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Так, заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 20 вересня 2020 року, становить 61 633,48 грн, з яких 42 583,99 - заборгованість за тілом кредиту в т.ч. - 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 42 563,99 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 8965,86 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 10083,63 грн. - нарахована пеня.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року позов АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково, стягнено з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20, 00 грн, у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено (а.с. 76-80).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач - АТ КБ "ПриватБанк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати у частині незадоволених вимог щодо стягнення за тілом кредиту та відсотками та задовольнити вимоги банку у цій частині (а.с.84-88).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту, відсотків та пені по кредиту тощо.

Відповідач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 17).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти "КРЕДИТКА Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.18, 19-42).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, станом на 20 вересня 2020 року, становить 61 633,48 грн, з яких 42 583,99 - заборгованість за тілом кредиту в т.ч. 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 42 563,99 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 8 965,86 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 10 083,63 грн. - нарахована пеня.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, наданої Банком, відповідачу був встановлений кредитний ліміт: 04.05.2012 року - на рівні 300, 00 грн і того ж дня збільшено до 500, 00 грн, 14.11.2012 р - збільшено до 2 000,00 грн, 20.08.2013 - кредитний ліміт склав 2 800,00 грн, 26.08.2013 р-2 000,00 грн, 20.11.2015 - 7 000,00 грн, 24.05.2017 р - 19 000,00грн, 27.05.2017 р- 3 000,00 грн, 17.05.2018 р - 15 500,00 грн, 04.08.2018 р - 20 000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що надана копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Т КБ "Приватбанк" від 24 вересня 2011 року не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентну ставку, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді, пені неустойки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що банком не надано жодних доказів, з яких можливо було б встановити чим передбачене нарахування заборгованості за відсотками на прострочений кредит та пені та відповідно не наведено порядку нарахування вищевказаної заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України та пені виходячи з наступного.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені ст. 625 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, сума відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, нарахована за період з 11.03.2016 року по 31.08.2019 року (а.с.10-13)

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що строк дії кредитного договору сторонами не визначений колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення суми, нарахованої згідно ст. 625 ЦК України, адже відповідне нарахування здійснювалось до спливу строку кредитування.

Погоджується колегія суддів і з рішенням суду першої інстанції у частині відмови у стягненні з позивача на користь відповідача суми пені, оскільки копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ "Приватбанк" від 24 вересня 2011 року не містить відомостей у тому числі і про встановлення відповідальності у вигляді пені, а значить сума розрахована банком, не була погоджена між сторонами.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за тілом кредиту виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.ст 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, в анкеті-заяві від 24 вересня 2011 року сума кредитного ліміту не зазначена. Проте, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт по ній змінювався та станом на 04.08.2018 року склав 20 000, 00 грн (а.с. 16)

Випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що відповідач активно користувався кредитною карткою до жовтня 2018 року, тобто погодився зі зміною кредитного ліміту по картці.

У відповідності до наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за тілом кредиту складає 42 583,99 грн, у тому числі 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 42 563, 99 грн.

Стягуючи з відповідача суму заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 20,00 грн., суд першої інстанції не врахував банком виписку по рахунку про рух грошових коштів та розрахунок заборгованості, які не були поставлені під сумнів відповідачем, у відповідності до яких заборгованість за тілом кредиту складає 42 583,99 грн, у тому числі 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту. При цьому Банком визнавалось, що максимальний ліміт по кредиту, який був наданий позичальнику, складав 20 000, 00 грн. Видачу кредиту у більшому розмірі банком не доведено.

З урахуванням наведеного, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту лише у розмірі 20 000,00 грн.

Такий висновок відповідає, висновку Верховного Суду в постанові від 21.04.2021 року справа № 345/2633/20.

На підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у на суму сумі 1 705грн.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 24 вересня 2011 року у сумі 20 000,00 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1705 грн.

Постанова судуапеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.О. Макаров