н/п 2/490/596/2020 Справа № 490/2120/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Баришніковій І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ТОВ "МИРТА" - Шубіної Я.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "МИРТА", ПП «Силайн - Н» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, треті особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександра Михайлівна, Заводський відділ ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И В:

АТ "Райффайзен Банк Аваль" 12 березня 2019 року звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ТОВ «Мирта», третіх осіб: приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М., Заводського відділу ДВС м. Миколаєва, у якому просив в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/08-112/42516 від 18.05.2006 року у сумі: 377441 дол. США 67 центів у порядку ст. 23 ЗУ "Про іпотеку" звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловийбудинок з усіманадвірними та побутовимибудівлями і спорудами, загальною площею: 301,2 кв.м., житловою: 196,90 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.03.2019 року дана справа передана на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою від 12.03.20129 року дана позовна заява залишена без руху для усунення недоліків.

На виконання даної ухвали 15.04.2019 року судді апаратом суду передані уточнення до позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

18 травня 2006 року Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 014/08-112/425126, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 170 000 доларів США строком до 18.05.2016 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних, комісії.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18 травня 2006 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М., зареєстрований в реєстрі за номером 1084.

За умовами договору (п.1.2), предметом іпотеки є житловий будинок зі всіма надвірними, господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 196,90 кв.м, який знаходиться у АДРЕСА_2 .

06.03.2007 року за письмовою згодою, укладеною Банком, позичальником ОСОБА_4 ,та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу будинку.

15.11.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено Договір про переведення боргу за Кредитним договором 014/08-112/42515 від 18.05.2006 року.

30.01.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Договір застави майнових прав за № 014/08-112/73915/3, що забезпечує вимоги Банку відповідно до Кредитного договору № 014/08-112/73915 від 30.01.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 .

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, 27.08.2007 року Центральним районним судом м. Миколаєва постановлено про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/42516 від 18.05.2006 року у розмірі 800 433,08 грн., та судових витрат 1 730 грн., та по даному рішенню суду виданий виконавчий лист 13.11.2007 року.

24.03.2008 року, у зв`язку з укладеним Договором про переведення боргу, Центральним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_2

24.03.2014 року було відкрито виконавче провадження у відношенні ОСОБА_2 та приєднано до зведеного виконавчого провадження за №445901536 постановою від 07.05.2014 року.

20.11.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва постановлено рішення по справі за № 490/12175/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки- житловий будинок АДРЕСА_3 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014-08-112/42516 від 18.05.2006 року в сумі 1 447 463,95 доларів США, та 16.06.2016 року виданий виконавчий лист.

02.10.2017 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 44901536 проведено опис та арешт майна боржника- будинку АДРЕСА_3 .

В рамках зведеного виконавчого провадження було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, після чого будинок було виставлено на електронні торги.

08.02.2018 року електронні торги були зупинені, а вказаний будинок знятий з реалізації.

Відповідно до ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт, накладений державним виконавцем на майно в ході виконання рішення, знімається у випадках закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа до суду, який його видав. Однак, Банком до відділу ДВС не надавалось жодного документа щодо необхідності закінчення виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 , та Банк не отримував документів щодо закінчення виконавчого провадження.

Шахрайським шляхом у Реєстрі речових прав на нерухоме майно зняті обтяження та арешти з будинку, що дозволило переоформити право власності на житловий будинок на юридичну особу - ТОВ «Мирта» на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2018 року.

Статтею 23 ЗУ « Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, коли до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Оскільки рішення Центрального суду м. Миколаєва від 20.11.2015 року на даний час не виконано з вини ОСОБА_2 , який вивів заставлене майно з іпотеки шляхом продажу ТОВ «Мирта» 22.05.2018 року, позивач і просив про захист свого порушеного права у зазначений спосіб.

Ухвалою від 17.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.06.2019 року.

31.05.2019 року від представника ТОВ "Мирта" надійшла зустрічна позовна заява до АТ «Райффайзен Банк Аваль», третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсним Договору про переведення боргу від 15.11.2007 року,укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 , ОСОБА_2

12.06.2019 року від ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до АТ «Райффайзен Банк Аваль», третіх осіб ОСОБА_4 , ТОВ «Мирта», нотаріуса Миколаївського міського округу Марченко О.М., Заводського відділу ДВС про визнання Договору про переведення боргу від 15.11.2007 року, укладеного між Банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 недійсним.

14.06.2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому зазначено наступне.

ОСОБА_2 не укладав з ТОВ "Мирта" договорів купівлі-продажу.

При цьому, у позивача відсутні підстави для подальшого стягнення тіла кредиту, яке вже було стягнуто за рішенням суду від27.08.2007 року.

Кредитний договір № 014/08-112/73935 від 30.01.2008 року є розірваний, а застава (іпотека ) припинена.

Оскільки право звернення стягнення на предмет іпотеки виникло у Банка ще до винесення Заводським районним судом м. Миколаєва свого рішення від 13.11.2007 року, в момент , коли позивач направив вимогу зайомщику про дострокове повернення боргу за кредитним договором, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. 14.06.2019 року подана заява про застосування строків позовної давності.

26.07.2019 року надійшла відповідь Банку на відзив на позовну заяву та заяву щодо застосування строків позовної давності наступного змісту.

У відповідності до вимог ст.ст. 526,599 ЦК України, зобов`язання припиняться виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 11 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Враховуючи приписи ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», вона залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

За приписами ст.3 вказаного Закону, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підставами припинення іпотеки, визначеними ст. 17 Закону, є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Зі спливом строку позовної давності, навіть при наявності рішення суду про відмову у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності, зобов`язання не припиняється ( правова позиція ВСУ від 15.05.2017 року по справі 6-786 цс 17). Більше того,якщо кредитор не скористався своїм правом на повернення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом "Про виконавче провадження", це не є підставою для припинення іпотеки (постанова ВСУ 6-133 цс17).

Отже, Банк має право на нарахування процентів та інших платежів, визначених ст. 625 ЦК України, за період невиконання рішення суду.

Банк не пропустив строку позовної давності, оскільки про своє порушене право дізнався в лютому 2018 року, коли треті електронні торги з реалізації іпотечного майна не відбулися.

Ухвалами суду від 28.11.2019 року відмовлено у прийнятті зустрічних позовних вимог, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового засідання на 13.02.2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 03.02.2020 року по 06.03.2020року, слухання справи перенесено на 05.05.2020 року.

Ухвалою суду від 05.05.2020 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Приватне підприємство «Силайн-Н», у зв`язку з чим слухання справи відкладено.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року у задоволенні клопотання АТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну неналежних відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ТОВ «Мирта» на ПП «Силайн-Н» - відмовлено.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції з Шостим адміністративним апеляційним судом у м. Києві, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник ТОВ "Мирта" просила у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Представник ОСОБА_2 просив у задоволенні позову відмовити, як такого, що задоволенню не підлягає.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явились, заперечень проти задоволення позову не надали, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Учасники процесу вважали за можливе провести розгляд справи у їх відсутність.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з`явились, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

Обставини справи, та відповідні їм правовідносини , встановлені судом.

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

18 травня 2006 року Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 014/08-112/425126, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 170 000 доларів США строком до 18.05.2016 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних, комісії.

18.05.2006 року ОСОБА_4 отримала 170 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18 травня 2006 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М., зареєстрований в реєстрі за номером 1084.

За умовами договору ( п.1.2), предметом іпотеки є житловий будинок зі всіма надвірними, господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 196,90 кв.м, який знаходиться у АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заставна вартість предмета іпотеки складає 1 093581,00 грн.

За п.1.6 Іпотечного договору обтяження предмета іпотеки підлягає державній реєстрації в порядку встановленому законом. Державна реєстрація здійснюється на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Пунктом 3.1.5 договору передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань, може бути звернено стягнення на предмет іпотеки в порядку та у спосіб, передбачений п.5 цього договору.

За п. 4.2.4, предмет іпотеки може бути реалізовано з письмової згоди іпотекодержателя з одночасним погашенням суми боргу; або за умови одночасної заміни проданого предмета іпотеки іншим майном, або за умови одночасної заміни проданого предмета іпотеки. Заміна предмета іпотеки повинна бути проведена відповідно до частини 2 підпункту 4.1.5 пункту 4.1 цього договору.Реалізація з письмової згоди іпотекодержателя предмету іпотеки з переведенням на набувача основного боргу, забезпеченого іпотекою.

Пунктами 5.4, 5.5 Договору передбачено порядок та способи задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя належить іпотекодержателю. ( п. 5.7).

За приписами п. 6.2 Договору, право іпотеки та відповідно цей договір припиняється у разі припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою, реалізації предмета іпотеки,тощо.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації.( п.6.3).

Зміни в доповнення до цього договору підлягають нотаріальному посвідченню. ( п.8.3).

У разі внесення змін до Кредитного договору, вносяться відповідні зміни, що повинні підтверджуватись відповідними угодами (п. 8.5). Всі повідомлення здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм.( п.8.7).

Даний договір зареєстровано за №1081 .

06.03.2007 року за письмовою згодою банку між позичальником та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу будинку.

За п.7.2 договору, майно відчужується за письмовою згодою ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» від 28.02.2007 року за № 10-13/11-11150.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2007 року задоволений позов Банку до ОСОБА_4 та постановлено про стягнення з неї на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредиту в сумі 800433,08 грн., та судові витрати в сумі 1730 грн.

15.11.2007 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , та ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заключений договір про переведення боргу, за яким: первісний боржник у зобов`язанні, яке виникає із кредитного договору № 014/08-1123/42515 від 18.05.2006 року переводиться на нового боржника (грошове зобов`язання) у розмірі 800433,08 грн., що виник на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2007 року, яке вступило до законної сили 13.11.2007 року.

За п.3 Договору, новий кредитор дає згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та визначається часом, достатнім для реального та належного виконання цього договору ( п.п.7,8).

Пунктом 9 цього Договору передбачено також, що після набрання чинності цим договором всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи та наміри та будь-які інші домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу.

24.03.2008 року Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва задоволено подання головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Миколаївській області про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Проведена заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3-3828/07, виданого 13.11.2007 року Центральним районним судом м. Миколаєва з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 .

Постановою від 07.05.2014 року відкрито виконавче провадження, та 02.05.2019 року повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання п.2ч.4ст4 ( пропущено встановлений законом строк пред`явлення до виконання).

30.01.2008 року між АТ « Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/08-112/73915 про надання кредиту за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» в сумі 19500 доларів США із відсотковою ставкою за користування кредитом 14% річних, строком на 120 місяців до 30.01.2018 року.

В забезпечення зобов`язань відповідача перед банком виступає- Договір застави майнових прав за № 014/08-112/73915/3, що забезпечує вимоги Банку відповідно до Кредитного договору № 014/08-112/73915 від 30.01.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 .

Даний договір забезпечує вимогу заставодержателя, що випливає з вищевказаного кредитного договору, та його предметом є будинок АДРЕСА_3 .

За п.1.3 договору, предмет застави оцінюється в 314061 доларів США або 1 586008 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2013 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця відділу ДВС Миколаївського районного управління юстиції по відкриттю виконавчого провадження № 37168423 від 22.03.2013 року, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 37168423 від 22.03.2013 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Визнано дублікат виконавчого листа № 2-1659/10, виданий Заводським судом 27.08.2015 року таким, що не підлягає виконанню.

24.03.2014 року було відкрито виконавче провадження у відношенні ОСОБА_2 та приєднано до зведеного виконавчого провадження за №445901536 постановою від 07.05.2014 року.

20.11.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва постановлено рішення по справі за № 490/12175/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки- житловий будинок АДРЕСА_3 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014-08-112/42516 від 18.05.2006 року в сумі 1 447 463,95 доларів США, та 16.06.2016 року виданий виконавчий лист.

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок АДРЕСА_3 , міститься наступна інформація.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження всього майна ОСОБА_2 . Заводського відділу ДВС від 19.02.2016 року та 08.02.2018 року.

Зареєстровано право власності за ТОВ «Мирта» на вказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2018 року, з 01.12.2018 року за ПП «Силайн-Н».

05.03.2020 року накладений арешт на підставі рішення Миколаївського апеляційного суду.

Земельна ділянка по АДРЕСА_4 на праві власності по 1/2 частині зареєстровано за ОСОБА_5 та ПП « Силайн-Н».

29.05.2019 року виконавчий документ повернутий стягувачеві, та постановою від 27.12.2019 року повернуто стягувачу приватним виконавцем Булахевіч С.В.

Постановою від 18.02.2020 року (ВП61313601) відкрито виконавче провадження з виконання рішення Центрального суду м. Миколаєва від 20.11.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

17.03.2020 року приватний виконавець Булахевіч С.В. звернувся до суду із заявою про роз`яснення порядку виконання даного рішення суду.

Ухвалою від 13.04.2020 року у роз`ясненні рішення, оскільки резолютивна частина щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є зрозумілою- відмовлено.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що з метою захисту своїх прав АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 простягнення заборгованості за кредитним договором, та з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, за результатами розгляду яких є заочні рішення Центрального районного суду м. Миколаєва про задоволення позовних вимог. Рішення судів набрали законної сили.

За таких обставин позивач використав наявне у нього право на погашення заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, та звернув стягнення на іпотечне майно.

Повторне звернення стягнення на одне і те саме майно з одних і тих самих підстав нормами чинного законодавства України не передбачено. Та обставина, що вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволені до ОСОБА_2 , а власником нерухомості є інша особа - ПП «Силайн-Н», правового значення не має, оскільки рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки в цілому.

Окрім того, існує відкрите виконавче провадження з виконання рішення суду.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. (ч.3 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження «).

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкту нерухомості, виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законом порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, яке знаходиться у третіх осіб, виконавець невідкладно повідомляє цих осіб.

Спори, що виникають під час виконання провадження щодо звернення стягнення, вирішуються судом (ст.51 ЗУ "Про виконавче провадження").

У будь-якому судовому процесі, завжди головну роль мають перш за все докази та змагальність сторін.

Недаремно у ст.2 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", зазначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав та свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами.

При цьому, при розгляді справ щодо кредитних правовідносин, суд також враховує належні да допустимі докази, принцип змагальності сторін, які полягають в необхідності доведення стороною своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільногоьпроцесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV) в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Порядок проведення державної реєстрації прав встановлений у статті 18 Закону №1952-IV.

Згідно із ч. 2 ст. 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їхобтяжень.

Відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Відповідно до ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, під час проведення державної реєстрації прав, здійснює зокрема такі обов`язки :

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

Конституційний Суд України, зокрема у своєму рішенні N 7-рп/2013 від 11.07.2013 року, зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

За правилами статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки вже існує рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому вимоги, заявлені позивачем удруге про звернення стягнення на той самий предмет іпотеки за тим самим договором іпотеки, є необґрунтованими, що свідчить про відсутність правових підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Виписане узгоджується з позицією ВС від 08.08.2018 року по справі №711/4423/16-ц.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Так, у підтвердження позовних вимог, позивачем наданий розрахунок за кредитним договором №014/08-112/42516 від 18.05.2006 року на ім`я ОСОБА_4 , в якому вказана наявна заборгованість на суму 377 441,67 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 158 501,60 доларів США, заборгованості по відсоткам 218 940,07 доларів США, що в еквіваленті складає 10 670 331,87 грн.

При цьому зазначена ціна позову 1 093 581,00 грн.

Дана сума відповідає заставній вартості предмета іпотеки, вказаній у договорі іпотеки від 18.05.2006 року п.1.3.

Заочним рішенням Центрального районного суду від 27.08.2007 року із ОСОБА_4 на користь Банку стягнута заборгованість за даним кредитом 800 433,08 грн.

Договором від 15.11.2007 року, який містить підписи ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та представника ВАТ « Райффайзен Банк Аваль», а саме п.2 передбачено, що первісний боржник- ОСОБА_4 переводить на нового боржника борг ( грошове зобов`язання) у розмірі 800 433,08 грн., який виник на підставі рішення Центрального суду м. Миколаєва від 27.08.2007 року.

За п.3 - кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника і дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначеним цим договором.

За п.8 - строк цього договору починає свій перебіг у момент підписання та визначається часом, достатнім для реального та належного його виконання.

Ухвалою Центрального суду від 24.03.2008 року проведена заміна сторони у виконавчому провадженні на вказану суму на ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Центрального районного суду від 20.11.2015 року вказано про наявність боргу за вказаним кредитним договором у розмірі 1 447 463,95 доларів США, що еквівалентно 18 559 672,27 грн.

За п.1.6 Іпотечного договору обтяження предмета іпотеки підлягає державній реєстрації в порядку встановленому законом. Державна реєстрація здійснюється на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Пунктом 3.1.5 договору передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань, може бути звернено стягнення на предмет іпотеки в порядку та у спосіб, передбачений п.5 цього договору.

За п. 4.2.4, предмет іпотеки може бути реалізовано з письмової згоди іпотекодержателя з одночасним погашенням суми боргу; або за умови одночасної заміни проданого предмета іпотеки іншим майном, або за умови одночасної заміни проданого предмета іпотеки. Заміна предмета іпотеки повинна бути проведена відповідно до частини 2 підпункту 4.1.5 пункту 4.1 цього договору. Реалізація з письмової згоди іпотекодержателя предмету іпотеки з переведенням на набувача основного боргу, забезпеченого іпотекою.

Пунктами 5.4, 5.5 Договору передбачено порядок та способи задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя належить іпотекодержателю. (п. 5.7).

За приписами п. 6.2 Договору, право іпотеки та відповідно цей договір припиняється у разі припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою, реалізації предмета іпотеки,тощо.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації. (п.6.3).

Зміни в доповнення до цього договору підлягають нотаріальному посвідченню. (п.8.3).

У разі внесення змін до Кредитного договору, вносяться відповідні зміни, що повинні підтверджуватись відповідними угодами (п. 8.5). Всі повідомлення здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм. (п.8.7).

Даний договір зареєстровано за №1081 .

Виходячи із заключеного договору від 15.11.2007 року, основний договір між Банком та ОСОБА_4 припинений.

За такого, Банк не виконав умов заключеного договору.

При цьому, 30.01.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/08-112/73915 про надання кредиту за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» в сумі 19500 доларів США із відсотковою ставкою за користування кредитом 14% річних, строком на 120 місяців до 30.01.2018 року.

В забезпечення зобов`язань відповідача перед банком виступає - Договір застави майнових прав за № 014/08-112/73915/3, що забезпечує вимоги Банку відповідно до Кредитного договору № 014/08-112/73915 від 30.01.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 .

Даний договір забезпечує вимогу заставодержателя, що випливає з вищевказаного кредитного договору, та його предметом є будинок АДРЕСА_3 .

За п.1.3 договору, предмет застави оцінюється в 314061 доларів США або 1 586008 грн.

При наявності рішення суду про стягнення на предмет іпотеки, позивач не вказав які його права порушені, та яким чином має бути проведено повторне звернення стягнення на той же об`єкт нерухомого майна, не надав належних та допустимих доказів наявності боргу та його суми.

За приписами статті 11 ЦПК України, суд здійснює правосуддя у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо .

У відповідності до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

При цьому, у відповідності до здійснення цивільних прав, передбачених статтею 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, та особа вільна при заключенні договорів та може відмовитись від свого майнового права, та здійснення добросовісності презюмується.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Ціна позову складає 1 093 581 грн., за такого судовий збір складає 16403,72 грн. При цьому , при подачі позову сплачено 1921,00 грн., том у з позивача на користь держави слід достягнути судовий збір в сумі 14 482,72 грн.

Керуючись статтями 3,4,12,76,82,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "МИРТА", ПП «Силайн-Н» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/08-112/42516 від 18.05.2006 року у сумі: 377441 дол. США 67 центів у порядку ст. 23 ЗУ "Про іпотеку" звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з усіма надвірними та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею: 301,2 кв.м., житловою: 196,90 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, треті особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександра Михайлівна, Заводський відділ ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір в сумі 14 482,72 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 22 січня 2021 року.

Суддя : Черенкова Н.П.