Справа № 191/2315/21
Провадження № 2/191/783/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 листопада 2021 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря - Куцевол Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Славгородська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Славгородська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є головним власником домоволодіння (згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний час у спірному будинку (домоволодінні) зареєстрований її колишній чоловік (шлюб розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду 01.12.2010 року) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач ОСОБА_2 не проживає у зазначеному будинку з 2008 року, не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку та в цілому домоволодіння.
Однак, для вчинення певних правочинів, щодо будинку для забезпечення власних потреб, необхідно згода проживаючих в ньому осіб. Відповідач не проживає з нею та не допомагає їй вести господарство, а його реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє їй розпоряджатись будинком (домоволодінням) на власний розсуд, та значно обмежує її законні права.
Таким чином, оскільки Відповідач у спірному будинку (домоволодіння) не проживає більше року, не сплачує рахунки за користуванням жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку (домоволодіння) та не приймає участь у спільному побуті, не є членом її сім`ї, він вважається таким, що втратив право користування даним будинком (домоволодінням).
Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим будинком (домоволодінням) АДРЕСА_2 ; Зобов`язати Славгородську селищну раду Синельниківського районну Дніпропетровської області - зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку в житлову будинку (домоволодінні) АДРЕСА_2 .
Представник позивача ОСОБА_3 до початку проведення судового засідання надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не надав.
Від третьої особи - Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просили винести рішення за наявними у справі матеріалами, проти заявлених позовних вимог не заперечують.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 березня 1996 року, розірвано. Рішення набрало законної сили 14 грудня 2010 року.
Відповідно до довідки Гірківського старостинського округу виконавчого комітету Славгодської селищної ради від 19 липня 2021 року №246, ОСОБА_2 , 1967 року народження, зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2008 року по теперішній час.
Факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 також підтверджується відповідною відміткою в Посвідці на постійне проживання ОСОБА_2 .
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 січня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-30, ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності зареєстроване в Синельниківському БТІ в реєстровій книзі за №54. Даний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 березня 2007 року.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком (домоволодінням) АДРЕСА_2 , оскільки відповідач не проживає у даному будинку більше одного року без поважної причини.
В той же час, позовні вимоги щодо зобов`язання третьої особи зняти відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки саме по собі визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком є підставою для подальшого зняття останнього з реєстраційного обліку.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 908,00 грн., адже відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Агарак Талинського району Вірменія, РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком (домоволодінням) АДРЕСА_2 .
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Агарак Талинського району Вірменія, РНОКПП НОМЕР_1 , на ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Пісчанка Новошульбинського району Семипалатинської області, судові витрати по справі в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Я. Ю. Костеленко