№ провадження 2/646/869/2021
Справа № 646/7959/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.21 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участю секретаря Матвійчук В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за позовною заявою адвоката Зайцевої Ольги Олександрівни - представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться позовна заява адвоката Зайцевої О.О. - представника ОСОБА_2 , у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на корить позивача 1 / 2 частину додаткових витрат, сплачених на задоволення особливих потреб доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 46434,00 грн.

Відповідно до ухвали судді Благої І.С. від 31.12.2020 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

18.01.2021 року відповідачем через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вивчивши матеріали справи та клопотання відповідача, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України, малозначними справами є, зокрема, справи про оплату додаткових витрат на дитину.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справив судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У зв`язку з вищевикладеним, беручи до уваги, що предметом позову є стягнення витрат на дитину, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, слід відмовити.

Посилання відповідача на необхідність подання доказів, їх витребування, допит свідків та надання особистих пояснень в судовому засіданні не спростовує вищевказаних висновків суду у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного провадження досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, відповідач не позбавлений можливості викласти свої пояснення у відзиві та подати відповідні докази суду разом з його поданням.

Що стосується посилання відповідача на необхідність витребування доказів, то відповідного клопотання суду заявлено не було, тоді як положеннями ч.1 ст.84 ЦПК України передбачено, що клопотання про витребування доказів повинно бути подано відповідачем разом із відзивом. Відзив відповідача на позовну заяву надійшов до суду 19.01.2021 року.

Доводи відповідача про необхідність допиту свідків у клопотанні не обґрунтовані, оскільки відповідачем не зазначено, яких саме свідків він просить допитати в судовому засіданні та щодо яких обставин, що мають значення для розгляду справи.

Крім того, відповідачем у клопотанні жодним чином не обґрунтовано, яким чином спрощений порядок розгляду справи звужує його процесуальні права та обмежує доступ до правосуддя.

Отже підстави для проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін у суду відсутні.

Одночасно з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, передбачених п.2,8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У відзиву як на підставу залишення позовної заяви без розгляду відповідач посилався на невідповідність позовної заяви вимогам ст.175 ЦПК України.

В той же час, підстави для залишення позовної заяви без руху, а в подальшому без розгляду, у суду відсутні, оскільки позовна заява відповідає вимогам ст.175 ЦПК України. У відзиві відповідачем допущено надмірний формалізм у своїх доводах щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, положеннями п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування сторін та інших учасників справи.

Таким чином, не зазначення у позовній заяві відомостей про представника позивача не свідчить про невиконання вищевказаних вимог закону, оскільки адвокат як представник позивача не є ні стороною у справі, ні іншим учасником справи. Відповідно до ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Представник позивача не є іншим учасником справи.

Що стосується доводів відповідача щодо відсутності повноважень адвоката Зайцевої О.О. на подання та підписання позовної заяви від імені позивача, то вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Положеннями ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

До позовної заяви, яка підписана адвокатом Зайцевою О.О., долучено копію довіреність та копію ордеру про надання правової допомоги.

За приписами статті 26 Закону № 5076-VI Про «Про адвокатуру та адвокатську діяльність » адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно з пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Закон № 5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Надана суду довіреність є належним чином засвідченою.

Більше того, Велика Палата Верховного суду в постанові від 1 липня 2020 року у справі № 320/5420/18 усунула відмінності у практиці застосування норм права щодо підтвердження повноважень адвоката як представника в суді копією ордера та зазначила, що повноваження адвоката як представника можна підтвердити оригіналом ордера або довіреності, а також їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку. Оскільки адвокат має повноваження посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення таких копій, адвокат може посвідчити копію ордера, який він подає до суду.

Також слід зазначити, що надана суду копія ордеру про надання правової допомоги, з дотриманням вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, містить конкретну назву органу у якому надається правова допомога адвокатом, а саме у Червонозаводському районому суді м.Харкова. Отже доводи відповідача щодо відсутності вказаних даних у ордері не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Крім того, у відзиву відповідач також посилається на те, що у довіреності, наданій суду, не вказано, що вона видана саме на ім`я ОСОБА_3 як адвоката.

В той же час, у довіреності, що надана представником позивача, зазначено, що ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 представляти та захищати її права і як фізичну особі, і як адвоката.

Таким чином, підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.2,8 ч.1 ст.257 ЦПК України у суду відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст.19,257, 260, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини з повідомленням сторін - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Блага