Справа № 344/1010/21
Провадження № 2/344/1894/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2021 року представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», місцезнаходження якого: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, адвокат Борисов Олександр Сергійович звернувся до суду з позовом до відповідача Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) , місцезнаходження якого: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 45, про звільнення майна з-під арешту.

Ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї матеріалами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Пунктом 3 вказаної постанови визначається, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна пов`язаний з їх підприємницькою діяльністю.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, спірні відносини виникли між позивачем Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та відповідачем Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області.

Таким чином, встановлено, що спірні правовідносини, виникли не між фізичною особою та юридичною особою, що визначає наявність цивільного спору та відносить його до підсудності суду загальної юрисдикції, а між юридичними особами, що вказує на наявність господарського спору та відносить його до підсудності господарському суду.

У відповідності до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Позивач у позовній заяві просить звільнити з-під арешту, накладеного на нерухоме майно: нежитлове приміщення в блоці № 1 Бізнес-центру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відповідно до постанови про арешт майна боржника № 60052918, виданого головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 12 вересня 2019 року.

Отже, в цьому випадку виникає спір про право власності, тобто дані вимоги виникають з господарських правовідносинах.

Якщо позивачі звернулися до суду для захисту їхнього порушеного права на майно, на яке державний виконавець наклав арешт в інтересах інших осіб, такі правовідносини мають приватноправовий характер, а тому спір слід вирішувати за правилами цивільного чи господарського судочинства. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року справа № 805/1569/17, від 19 лютого 2020 року справа № 806/932/16, від 11 березня 2020 року справа № 803/1485/17.

Таким чином, виходячи зі змісту позовних вимог та суб`єктного складу сторін, дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що останньому слід звернутися з даним позовом до господарського суду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 258-260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту.

Роз`яснити позивачу, що з даним позовом він може звернутися до відповідного господарського суду за правилами господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мелещенко Л.В.