Справа № 308/4932/20
13 серпня 2021 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:
секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,
представника позивача - Бухтояров Р.О.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідачів - Овсепян К.А.,
розглянувши заяву про відвід головуючого судді у справі за позовною заявою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від імені та в інтересах якого на підставі договору правової допомоги діє представник - адвокат Бухтояров Роман Олександрович, до
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від імені та в інтересах яких на підставі договору правової допомоги діє представник - адвокат Овсепян Кристина Адіківна,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради, адреса: м. Ужгород, пл. Поштова, 3,
Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Закарпатській області, адреса: м. Ужгород, вул. Кошового, 4,
ОСОБА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Закарпатській області, ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.
У судовому засіданні 13.08.2021 року в ході судового розгляду справи, а саме на стадії допиту свідків, представник від імені позивача заявив головуючому судді відвід.
В обґрунтування відводу представник заявника вказав на обставини опублікування у 2017-2018 роках на інтернет-порталі «Закарпаття онлайн», яким у той час керував позивач, ряду матеріалів та проведених журналістських розслідувань відносно чоловіка головуючої - Зареви І.І., що викликає у позивача сумніви в об`єктивності судді Зарева Н.І., з огляду на те, що завдяки даним матеріалам чоловік головуючої мав труднощі у занятті посад в органах прокуратури, оскільки проводилися службові перевірки та був наданий люстраційний висновок про наявність корупційних складових та причетність до корупційних та кримінальних правопорушень.
Окрім цього, заявник вказує на упереджене щодо нього відношення, яке проявилось, на його думку, у відмові у задоволенні його заяви про забезпечення позову, внаслідок чого автомобіль, що є предметом позову, був відчужений третій особі.
Також в обгрунтування заявленого відводу, заявник посилається на те, що головуюча знімає 90% питань позивача та його представника до свідків, які стосуються безпосередньо обставин справи. Крім цього, як стверджує заявник, головуюча навмисно вийшла за межі позовних вимог, оскільки, в ході допиту свідків з`ясовує питання, які не є предметом спору.
Одночасно позивач вказує на те, що головуючою по справі не дотримуються строки розгляду справи та систематично допускаються затримки судових засідань.
Позивач розціює дані обставини як упереджене ставлення до нього та зацікавленість в розгляді справи, у зв`язку з чим сумнівається в об`єктивності головуючого судді.
Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення заяви про відвід та зазначили, що заявленням відводу позивач намагається умисно затягнути вирішення спору. Про журналістські розслідування та публікації на інтернет-порталі "Закарпаття онлайн", яким керував позивач, йому було відомо ще до відкриття провадження у справі, і тоді дана обставина не викликала у нього сумніви в об`єктивності судді. Ухвали, що стосуються забезпечення позову, позивачем, на відміну від відповідачів, не оскаржувались, отже він з ними погоджувався. Що стосується показань свідків, додали, що дані показання є важливими з огляду на те, що вони підтверджують обставини, на які посилаються відповідачі заперечуючи проти позову, та, крім того, свідчать про умисне затягування позивачем процесу розірвання шлюбу, оскільки останній дає неправдиві показання щодо факту та періоду спільного проживання сторін. Окрім цього, представник відповідачів зауважила, що саме з метою спростування факту спільного проживання подружжя, клопотали про виклик свідків на предмет встановлення важливих для відповідачів і безпосереднього розгляду справи обставин. А тому, з огляду на вказане, вважають заяву про відвід безпідставною, необгрунтованою, поданою з метою затягування строків розгляду справи, на підставі чого просили у задоволенні заяви відмовити.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у межах заявленого відводу, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з ч.ч. 3, 4 та 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.
Підстави для відводу та самовідводу визначені в статті 36 ЦПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
За умовами ч. 4 ст. 39 ЦПК України, заявник зобов`язаний надати докази існування обставин, на які він посилається, як підставу для відводу. Обставини, покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Суд не вправі, за відсутності підстав, передбаченихст 36 ЦПК України, задовольняти необгрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.
Зокрема, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
У ході розгляду заяви про відвід судом не встановлено підстав, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, які виключають участь судді у розгляді цивільної справи.
Інших обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та неупередженості судді Зарева Н.І. судом не встановлено.
Посилання заявника на незгоду з рішеннями суду за заявами позивача про забезпечення позову, з процесуальним порядком розгляду справи, вихід суду за межі заявлених позовних вимог при допиті свідків та відхилення 90 відсотків запитань з боку позивача, затягування розгляду спраи, що у своїй сукупності викликає у позивача сумніви щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді під час розгляду справи, як на підстави відводу головуючого судді, не є обставинами, які в розумінні ст. 36 ЦПК України виключають участь судді в розгляді справи.
Позивачем не подано суду жодного доказу, який би підтвердив пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи з боку суду.
Що стосується посилання заявника на низку публікацій та журналістських розслідувань щодо чоловіка головуючої судді у 2017-2018 роках, здійснених на інтернет порталі, яким керував позивач, як підставу заявленого відводу, то слід зазначити, що дана обставина була відома позивачу ще до відкриття провадження у справі і початку підготовчого засідання, і з огляду на норми статті 39 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів.
Враховуючи наведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які свідчили б про пряму чи побічну заінтересованість головуючого судді у розгляді справи чи давали б підстави сумніватися в його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи заявник суду не надав, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України суд,-
У задоволенні заяви про відвід відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 18 серпня 2021 року.

Суддя Н.І. Зарева