Провадження № 2/742/28/21
Єдиний унікальний № 742/4165/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарях: Здоровець Т.М., Сидоренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Жайворонко Ігор Вікторович, та ОСОБА_3 , представник відповідачки адвокат Якименко Олег Володимирович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання добросовісним набувачем та стягнення грошової компенсації вартості нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання його добросовісним набувачем будинку та стягнення грошової компенсації вартості житлового будинку з надвірними спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0188.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.12.2019 року між ним та його дружиною ОСОБА_4 було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0188. Дарунок оцінили в 100000,00 грн.

А 13.12.2019 року позивачу стало відомо, що Касаційним цивільним судом Верховного суду 20.11.2019 року була винесена постанова у справі №742/321/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю і поділ майна подружжя. Вказаною постановою за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнано право спільної часткової власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На момент оприлюднення постанови сторони тієї справи та ОСОБА_1 не знали про те, що судом касаційної інстанції буде скасоване рішення суду апеляційної інстанції і змінене рішення суду першої інстанції у частині щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину будинку, оскільки станом на 10.04.2019 року набрало законної сили рішення апеляційної інстанції, яким фактично залишено у власності ОСОБА_4 вказаний будинок. Крім того, 15.07.2019 року Верховний Суд розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10.04.2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та поділ майна, за результатом чого вирішив відмовити скаржнику у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 10.04.2019 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку. За таких обставин позивач вважає, що він є добросовісним набувачем вказаного будинку.

17.02.2020 року до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Жайворонка І.В. надійшов відзив, згідно з яким представник просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року встановлено факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.08.2000 року по 17.11.2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнано спільною сумісною власністю житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку. Також визнано недійсним договір дарування житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.10.2017 року, в частині дарування 1/2 частки житлового будинку та витребувано на користь ОСОБА_2 у ОСОБА_4 Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.04.2019 року скасовано рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та поділ майна.

А Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 року цю постанову Чернігівського апеляційного суду від 10.04.2019 року скасовано.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2019 року змінено в частині встановлення періоду проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та задоволення позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ рухомого майна і магазина-павільйона.

Встановлено факт того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 05.04.2015 року до 17.11.2017 року. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу рухомого майна і магазина-павільйона.

В іншій частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року залишено в силі.

Таким чином, згідно з рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 12.12.2018 року ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На час прийняття рішення Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, Чернігівським апеляційним судом та Верховним Судом іншим співвласником вказаного вище житлового будинку була ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 12.10.2017 року.

За договором дарування, який укладений 11.12.2019 року, ОСОБА_1 з моменту нотаріального посвідчення договору є власником спірного житлового будинку з надвірними спорудами і визнання його в судовому порядку добросовісним набувачем цього ж будинку чинним законодавством не передбачено, оскільки таке його право не потребує захисту відповідно до приписів ст.16 ЦК України. Відповідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення.

Право власності у ОСОБА_1 виникло в момент посвідчення договору дарування, тобто з 11.12.2019 року.

Оскільки ОСОБА_4 , будучи обізнаною про скасування постанови Чернігівського апеляційного суду від 10.04.2019 року касаційним судом, з метою унеможливити реєстрацію ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину спірного житлового будинку на підставі рішення суду, не маючи на те права, подарувала весь житловий будинок, включаючи як належну їй Ѕ частину, так і належну ОСОБА_2 Ѕ частину будинку своєму чоловіку - позивачу у даній справі ОСОБА_1 , який був обізнаний про перебіг таких подій і про існування рішень судів на користь ОСОБА_2 . Тому, на думку сторони відповідача ОСОБА_2 , в частині визнання ОСОБА_1 добросовісним набувачем всього житлового будинку позовні вимоги є надуманими та безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

У судове засідання позивач не з`явився, проте безпосередньо у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явилися також, проте останній подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги не визнав та просив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача (а.п.197).

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник у судове засідання теж не з`явилися, проте останній подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги не визнав та просив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача (а.п.189).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії договору дарування від 11.12.2019 року ОСОБА_4 безоплатно передала у власність ОСОБА_1 житловий будинок з надвірнили будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.115-116).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №139196524 від 16.12.2019 року вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0119 та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 11.12.2019 року є ОСОБА_1 (а.п.5-6).

Згідно з копією звіту про незалежну оцінку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , величина вартості вказаного будинку становить 153625,00 грн (а.п.7).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та поділ майна. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.08.2000 року по 17.11.2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Визнано спільною сумісною власністю житловий будинок з господарсько побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину даного житлового будинку. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.10.2017 року в частині дарування 1/2 частки цього житлового будинку ОСОБА_4 та витребувано у неї на користь ОСОБА_2 Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.47-51).

Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2019 року відкрито касаційне провадження у справі №742/321/18 (а.п.8).

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 року постанову Чернігівського апеляційного суду від 10.04.2019 року скасовано, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року змінено в частині встановлення періоду проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та задоволення позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ рухомого майна і магазина-павільйона. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у період 05.04.2015 року до 17.11.2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу рухомого майна і магазина-павільйона. В іншій частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року залишено в силі (а.п.9-12, 52-59).

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Документально на даний час саме ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У своєму позові він просить визнати його добросовісним набувачем зазначеного вище будинку та стягнути з нього на користь відповідачів грошову компенсацію вартості цього майна, але при цьому не вживає жодних дій зі сплати їм такої компенсації.

Добросовісний набувач це набувач, який не знав і не міг знати, що він придбав майно у особи, яка не мала права це майно відчужувати.

Власник визнається добросовісним, якщо, здобуваючи річ, він не знав і не повинний був знати про те, що відчужуватель речі не має права на її відчуження. У випадку, якщо власник речі знав, чи принаймні, повинний був знати, що здобуває річ в особи, що не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним.

Вимога власника про вилучення майна у недобросовісного незаконного власника підлягає задоволенню у всіх випадках. У добросовісного власника майно може бути витребуване не завжди. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від умов, при яких річ вибула з володіння власника чи особи, якій він передав майно за договором та оплатності (безплатності) придбання.

У випадку, якщо добросовісний власник придбав річ безоплатно у особи, що не мала права її відчужувати, то віндикаційний позов власника підлягає задоволенню у всіх випадках, незалежно від того, як вибула річ з володіння власника (з його волі чи не з його волі).

Так, згідно з ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужити, що має місце в даному випадку, оскільки позивач набув право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі безвідплатного договору дарування особи, яка не мала права його відчужити відповідно до змісту ряду відповідних рішень судів, то саме дійсний власник має право витребувати майно від добросовісного набувача в усіх випадках, що також свідчить про неправильність обрання позивачем способу захисту свого майнового права відповідно до вимог ч.2 ст.16 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені судом.

На підставі ст.16, 334, 388 ЦК України, керуючись ст. ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ), про визнання добросовісним набувачем та стягнення грошової компенсації вартості нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.07.2021 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка