Провадження № 2/734/1170/21 Справа № 734/3697/21
У Х В А Л А

іменем України

18 листопада 2021 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козелецької селищної ради та Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіна Тетяна Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козелецької селищної ради та Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіна Тетяна Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно.

Під час вирішення питання про відкриття провадження в справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Такий обов`язок, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд має перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину тощо. Згідно з принципом диспозитивності, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Із позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіної Т.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_1 , зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок, тому з метою захисту своїх порушених прав позивач вимушений звернутися до суду.

Однак, в додатках до позовної заяви відсутні докази щодо звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та щодо результатів її розгляду, в зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 (справа № 702/61/20).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та зазначає строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177 і 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козелецької селищної ради та Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіна Тетяна Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Домашенко