ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/913/21 Справа № 181/971/17 Суддя у 1-й інстанції - Юр`єв О. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Аксюті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Альфа-Банк, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство Альфа-Банк, про захист прав споживачів визнання, кредитного договору недійсним та укладеним під приводом обману,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» (далі АТ «Укрсоцбанк», банк) звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 13 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 41/03-7. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11 липня 2017 року має заборгованість за кредитом в розмірі 12 552,48 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 326 416,89 грн, за відсотками 5 106,77 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 132 979,34 грн. Крім цього ОСОБА_1 була нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту, розмір якої станом на 11 липня 2017 року становить 3 217,33 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 83 664,01 грн та пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1 199,33 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 31 187,59 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 22 075,91 дол. США, а саме: за кредитом 12 552,48 дол. США; по відсотках 5 106,77 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 3 217,33 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1 199,33 дол. США.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та укладеним під впливом обману.

Зустрічний позов мотивований тим, що 13 квітня 2007 року між ним та банком було укладено кредитний договір № 41/03-7. Дане кредитне зобов`язання було забезпечено договором іпотеки № 314 від 13 квітня 2007 року, відповідно до якого в іпотеку було передано будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1483 га за вказаною адресою. Даний кредитний договір є споживчим, отже правовідносини за цим договором регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Банком порушено права ОСОБА_1 , як споживача, на інформацію, на безпеку продукції, на рівність у договірних відносинах, а також порушено законодавство України про захист прав споживачів. Кредитний договір суперечить вимогам частини першої статті 524 ЦК України за якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Договори споживчого кредитування в іноземній валюті за своєю юридичною природою не є кредитними договорами, а є прикладом договорів позики, предметом яких можуть бути як грошові кошти, так і інші речі, визначені родовими ознаками. Всупереч існуючого законодавства України, при укладені кредитного договору № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року кредитором було порушено істотну умову договору, яка стосується його предмету, що має наслідком недійсність договору в цілому. Після аналізу умов кредитного договору з`ясовано, що при його укладанні між позивачем та відповідачем фактично не досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» в кредитному договорі не зазначив рахунки для виконання умов договору, а вказані рахунки суперечать чинному законодавству, що показує нечесну підприємницьку діяльність, направлену на обман позичальника. Також кредитний договір №41/03-7 від 13 квітня 2007 року містить порушення законодавства та невідповідності, а саме: відсутня інформація стосовно дат видачі ОСОБА_1 траншів, у якому розмірі та в якій валюті, спосіб видачі готівки через касу, в якій валюті та за яким курсом кредит був наданий, яка загальна сума кредиту в національній валюті, в кредитному договорі не визначено тип процентної ставки (фіксована або змінювана). Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Порушення прав споживача виявляється у неповідомленні кредитодавцем, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту, вимог, викладених у частині другій статті 11 Закону України про захист прав споживачів». Також ПАТ «Укрсоцбанк» не надав документів, які підтверджували б факт та законні підстави надання грошових коштів в розмірі 40 000 дол. США ОСОБА_1 , а також в кредитному договорі відсутні посилання на будь-які розрахунки, графіки, додатки тощо. У кредитному договорі зазначена річна база нарахування процентів як 360 календарних днів у році. У цьому разі банк додатково отримує відсотки за 5 або 6 календарних днів, чим штучно збільшено відсотки та є обманом позичальника. Такі дії банку є неправомірними, суперечать балансу договірних правовідносин та існуючих вимог законодавства, тому здійснені на шкоду ОСОБА_1 . Таким чином, кредитний договір та іпотечний договір є такими, що укладені під впливом обману з боку банку, з використанням елементів нечесної підприємницької практики та мають бути визнані недійсними. Ще в момент підписання договору позичальника поставлено в невигідне та таке, що порушує його права становище, кредитний договір має суттєві невідповідності його змісту актам законодавства України. При визнанні недійсним договору споживчого кредиту в іноземній валюті втрачають своє правове значення й інші правочини, укладені на виконання недійсного правочину. Таким правочином може бути, зокрема, іпотечний договір та інші способи забезпечення виконання зобов`язань. Просив визнати недійсними кредитний договір № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року та іпотечний договір № 314 від 13 квітня 2007 року.

Заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 17 289, 25 дол. США та 124 420,32 грн, з яких: 7 953,53 дол. США заборгованість за кредитом, 9 335,72 дол. США заборгованість по відсотках, 57 990,67 грн - пеня за

несвоєчасне повернення кредиту та 66 429,66 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Вирішено питання про судові витрати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 15 червня 2018 року ОСОБА_1 поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області № 181/971/17 від 23 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області № 181/971/17 від 23 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, позов АТ «Укрсоцбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк», заборгованість в загальному розмірі 21 124,91 дол. США, з яких: 12 552,48 дол. США заборгованість за кредитом, 5 106,77 дол. США заборгованість по відсотках, 2 596,33 дол. США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що станом на 11 липня 2017 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 67 515,42 грн та 869,33 дол. США пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що станом на 11 липня 2017 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 22 606,21 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та укладеним під приводом обману, відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити його зустрічний позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам. Також, позивачем за первісним позовом пропущено строк позовної давності.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року, залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернуті такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Враховуючи, що відповідачем зобов`язання по сплаті відсотків та погашення кредитної заборгованості не виконується, суд першої інстанції стягнув пеню з урахуванням дати звернення позивача до суду та позовної давності, а саме, за період з 26 жовтня 2016 року по 11 липня 2017 року. Суд відмовив відповідачу у застосуванні позовної давності, оскільки останній платіж по кредитному договору ОСОБА_1 здійснював у жовтні 2014 року в розмірі 1 400,00 дол. США, а також 17 грудня 2014 року ним підписаний договір про внесення змін № 2 до договору кредиту № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року, що свідчить про переривання строку позовної давності через визнання боргу відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено позовну давність, про застосування якої було заявлено відповідачем, оскільки договірні правовідносини між сторонами виникли у 2007 році, того ж часу ОСОБА_1 розпочав виконувати умови кредитного договору, що свідчить про початок перебігу строку позовної давності, який сплив у 2010 року.

Постановою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 квітня 2007 року між ОСОБА_1 , як позичальником, та АТ Укрсоцбанк, як кредитором, укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 41/03-7.

Відповідно до умов даного Договору кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (пункт 1.1).

Пунктом 1.1.1 Договору визначено, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (транш), зі сплатою 13 % процентів річних в межах максимального ліміту заборгованості до 40 000,00 доларів США.

Кредит надається позивачу на поточні потреби (пункт 1.2).

Повернення кредиту здійснюється згідно графіка, викладеного в пункті 1.1.2 Договору, рівними платежами по 333,00 доларів США щомісячно починаючи з травня 2007 року і з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості по кредиту до 12 квітня 2017 року.

Відповідно до пункту 2.2 Договору кредиту моментом надання траншу кредиту вважається день надання готівкових коштів з позичкового рахунку в сумі відповідного траншу.

Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту, що визначено пунктом 2.4 даного Договору.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що в разі прострочення позичальником строків сплати процентів та строків погашення кредиту, він сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на цей період від суми кредиту за кожен день прострочення.

Додатковою угодою № 1 від 27 жовтня 2014 року про внесення змін до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року підтверджується, що АТ Укрсоцбанк та ОСОБА_1 домовились про встановлення процентної ставки за користування кредитом та порядком надання кредиту.

Заявами про видачу готівки № 6-028, № 6-011, № 6-013, № 06-28, № 6-001, № 6-002, № 6-002, № 6-007, № 6-010, № 6-001, № 6-001, № 6-001, № 6-001, № 6-005, № 6-003 та № 6-015 підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 13 квітня 2007 року по 01 серпня 2007 року видано готівки з каси банку АТ Укрсоцбанк кредит на загальну суму 40 000,00 доларів США.

Згідно договору про внесення змін № 2 до Договору кредиту № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року сторони дійшли взаємної згоди з 27 жовтня 2014 року внести наступні зміни до Договору кредиту № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року, виклавши пункт 2.11 до договору в наступній редакції: «2.11. Погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за кредитом; страхова заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за нарахованими процентами; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів та інші штрафні санкції. Інші умови договору кредиту залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечить даному договору про внесення змін, при цьому сторони підтверджують за ними свої зобов`язання. Цей договір про внесення змін набирає чинності з моменту підписання його сторонами та є невід`ємною складовою частиною договору кредиту».

Заявою та клопотанням ОСОБА_1 від 17 грудня 2014 року, які адресовані АТ Укрсоцбанк підтверджується підписання договору про внесення змін № 2 до Договору кредиту № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року, а також те, що ОСОБА_1 просив зменшити процентну ставку за Договором до 9 % річних.

ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1 , в якому ніхто не зареєстрований, та земельної ділянки площею 0,1483 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно іпотечного договору № 314 від 13 квітня 2007 року АТ Укрсоцбанк як іпотекодержатель та фізична особа ОСОБА_1 як іпотекодавець уклали договір, за яким ОСОБА_1 передає банку у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року. Основним зобов`язанням є нерухоме майно, а саме, будинок та земельна ділянка площею 0,1483 га по АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку за кредитним договором, станом на 11 липня 2017 року відповідач має перед позивачем загальну суму заборгованості в розмірі 22 075,91 дол. США з яких: сума заборгованості за кредитом 12 552,48 дол. США; сума заборгованості за відсотками 5 106,77 дол. США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 3 217,33 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1 199,33 дол. США.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до частини першої статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки на даний час спір між сторонами врегульований.

В матеріалах справи наявна довідка правонаступника АТ Укрсоцбанк -АТ Альфабанк про стан кредиторської заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу (т. 3, а.с. 219) про те, що ОСОБА_1 внесенням коштів у розмірі 22 985 доларів США 00 центів виконав зобов`язання перед банком відповідно до Додаткової угоди від 31 липня 2020 року до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №41/03-7 від 13 квітня 2007 року, внаслідок чого станом на 31 липня 2020 року заборгованість позичальника за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 41/03-7 від 13 квітня 2007 року складає 121,83 долар США. Крім того, банк звільнить позичальника протягом дванадцяти місяців з моменту 31 липня 2020 року від подальшого виконання його обов`язків щодо повернення частини заборгованості за кредитним договором.

На запит суду АТ Альфабанк надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №41/03-7 від 13 квітня 2007 року, що свідчить про наявність вищезазначеної заборгованості, що складається із заборгованості за відсотками в сумі 121,83 долар США.

Враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Альфа-Банк заборгованості за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №41/03-7 від 13 квітня 2007 року, що складається з заборгованості за відсотками в сумі 121,83 долар США, що еквівалентно 3 270,04 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року в частині задоволених позовних вимог акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Альфа-Банк - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Альфа-Банк заборгованість за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №41/03-7 від 13 квітня 2007 року в сумі 121,83 (сто двадцять один) долар США 83 центи, що складається з заборгованості за відсотками в сумі 121,83 долар США, що еквівалентно 3 270,04 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С.Городнича

О.В. Лаченкова