Справа № 692/785/21
Провадження № 2-з/692/12/21
У Х В А Л А
16 липня 2021 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.,
за участю секретаря Савенко О.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Драбівського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики на суму 341 151,36 грн.
Заявник зазначає, що є всі підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо стягнення боргу у випадку задоволення позову.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Однак заявником не надано суду жодного доказу про те, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача. Таким чином, матеріалами заяви взагалі ніяк не доведено в чому саме полягає загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його задоволення.
Суд зазначає, що відповідно до норм ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки матеріали заяви взагалі не містять жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, суд приходить до висновку, що наведені в заяві доводи ґрунтуються на припущеннях та переконаннях самого заявника.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається із заяви, ціна позову складає 341 151,36 грн., однак вказана заява та додані до неї докази не містить жодних даних стосовно актуальної оцінки вартості майна, відносно якого заявник просить вжити заходи забезпечення позову, тому неможливо визначити співмірність ціни позову із заявленими позивачем вимогами.
На даній стадії розгляду справи, враховуючи, що жодні докази заявника, як позивача у справі у встановленому порядку не досліджувалися, думки інших учасників справи не заслуховувались, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у тому вигляді, про який просить заявник буде надмірним втручанням у права в тому числі і відповідача по справі.
Незаконність дій самого відповідача, ще необхідно довести в судовому засіданні належним чином, а накладення арешту на вказане майно, актуальна на час розгляду даної заяви вартість якого взагалі не відома, є на переконання суду безпосереднім обмеженням прав відповідача у можливості належного володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також суд зважає, що з матеріалів справи не вбачається достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, та які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Окрім того суд зазначає, що відповідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень постановами Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за № 57205038 від 02.05.2019р. та за № 59093492 від 24.06.2019р. накладено обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_2 .
Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи заявника, суд вважає, що у задоволенні вимог заявника про забезпечення позову слід відмовити.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.О. Левченко