Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/849/2021

Справа № 229/4054/21

10 листопада 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Лебеженка В.О.

за участі:

секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,-

третя особа: Територіальна громада в особі Дружківської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купвлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 січня 1998 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з одного боку та з другого боку ОСОБА_1 , був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого у власність ОСОБА_1 , переходила трьох кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Цей договір був укладений в Дружківський філії Донецької товарної біржі «Строй - Інвест», та засвідчений директором біржі Пономарьовим В.В.

Після укладення договору купівлі-продажу, 19 січня 1998 року, позивач зареєструвала договір в БТІ м.Дружківка та отримали реєстраційне свідоцтво, відповідно до якого право власності на вказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_1 .

Після укладення договору купівлі-продажу, позивач зареєструвалася у вказаній квартирі та мешкає в ній.

Просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , дійсним та визнати за нею право власності.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 вересня 2021 року було прийнято позовну заяву до провадження, відкрито провадження у цивільній справі та визначено підготовче судове провадження.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2021 року, було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом та призначено цивільну справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачі не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, надала заяву про можливий розгляд справи без її участі та про підтримку позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, надала заяву про можливий розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог.

Відповідочі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про місце, дату та час розгляду справи сповіщені належним чином, проте до суду не з`явилися. Причини неявки суду невідомі.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про можливий розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячі з наступного.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

16 січня 1998 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з одного боку та з другого боку ОСОБА_1 , був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого у власність ОСОБА_1 , переходила трьох кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цей договір був укладений в Дружківський філії Донецької товарної біржі «Строй - Інвест», та засвідчений директором біржі Пономарьовим В.В.

Після укладення договору купівлі-продажу, 19 січня 1998 року, позивач зареєструвала договір в БТІ м.Дружківка та отримали реєстраційне свідоцтво, відповідно до якого право власності на вказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_1 .

Також, після укладення договору купівлі-продажу, позивач зареєструвалася у вказаній квартирі та мешкає в ній.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 45 ЦК УРСР (1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) нотаріальне посвідчення угоди обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагаються.

Згідно ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР (1963 року) право власності (право оперативного керування) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Відповідно до ч.2ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року, який до введення в діє ЦК України від 16.01.2003 року регулював порядок застосування ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР від 1963 року, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування житлового будинку (квартири) чи його (її) частини, дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені в законі обмеження (наприклад статтями 105, 114 ЦК). Щоб не допустити неправильного визнання дійсним угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Отже судом встановлено, що сторони узгодили та виконали всі суттєві умови договору, право власності за позивачем на квартиру зареєстровано в БТІ м. Дружківка, проте у зв`язку з невиконанням вимог щодо нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, позивачка позбавлена можливості розпорядження вказаним майном, тобто здійснення всіх прав як власника.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 77-81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.47, 128, 224 ЦК УРСР, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 16 січня 1998 року укладений в Дружківській філії Донецької товарної біржи «Строй-Інвест» між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2021 року.

Суддя: В.О.Лебеженко