Справа №597/968/21
Провадження №2/597/174/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судових засідань Богдана В.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності

в с т а н о в и в :

Представник позивача в позовній заяві та у судовому засіданні просить суд визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 32 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 .

При цьому представник позивача покликається на те, що в АДРЕСА_1 знаходиться нежитлове приміщення (магазин), яке складається із торгового залу, санвузла і коридора, загальною площею 32 кв.м., власником якого є позивач. Дане приміщення по всіх ознаках відноситься до громадських об`єктів, відповідає ДБН та вимогам надійності і можливості його безпечної експлуатації, придатне для подальшого використання за призначенням як об`єкт торгівлі (магазин). Однак у позивача відсутні документи, які б підтверджували право власності на вказане нежитлове приміщення. В той же час, той факт що магазин по АДРЕСА_1 належить позивачу на законних підставах не оспорюється відповідачем, оскільки він своїми рішеннями надав дозвіл на виготовлення паспорта прив`язки тимчасової споруди та затвердив схему благоустрою території, прилеглої до тимчасової стаціонарної споруди. Також рішенням виконавчого комітету Заліщицької міської ради погоджено режим роботи тимчасової споруди.

Як зазначає представник позивача, останній звертався до Заліщицької міської ради щодо виділення земельної ділянки для обслуговування існуючого нежитлового приміщення, однак отримав відповідь, що земельна ділянка може бути надана в користування (оренду) лише після надання документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, яке на ній розташоване. На даний час вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності відповідача. Також позивач звертався до відповідача із заявою для проведення державної реєстрації права власності на магазин, однак отримав відмову, мотивовану тим, що представлені документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

А, тому позивач, як зазначає його представник, змушений звертатися до суду з даним позовом, оскільки відповідач хоч і не оспорює право власності позивача на нерухоме майно, однак відмовляється провести його державну реєстрацію.

Ухвалою суду 09.07.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання свого представника не направив, однак від нього поступило письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, яким також визнано позов.

Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного:

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до приписів ст.76 ч.1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, у порядку визначеному ст.81 ч.5 ЦПК України.

Судом встановлено, що АДРЕСА_1 знаходиться нежитлове приміщення (магазин), яке складається із торгового залу, санвузла і коридора, загальною площею 32 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Заліщицької міської ради №129 від 28.07.2015 року розглянуто звернення ОСОБА_2 щодо надання дозволу на встановлення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 і вирішено надати дозвіл на виготовлення паспорта прив`язки тимчасової споруди і зобов`язано ОСОБА_2 встановлення тимчасової споруди здійснювати у відповідності паспорта прив`язки, про що повідомити міськвиконком.

Рішенням виконавчого комітету Заліщицької міської ради №17 від 22.12.2015 року ОСОБА_2 погоджено режим роботи тимчасової споруди по АДРЕСА_1 .

Паспорт прив`язки стаціонарної тимчасової споруди по АДРЕСА_1 видано на замовлення ОСОБА_2 відділом містобудування, архітектури та індустрії будівельних матеріалів Заліщицької РДА 22.05.2017 року, який дійсний до 06.08.2026 року.

Листом №292 від 14.12.2016 року Заліщицька міська рада Тернопільської області повідомила ОСОБА_2 , що земельна ділянка під існуючий магазин, що в АДРЕСА_1 , може бути надана йому в користування (оренду) лише після надання документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, яке розташоване на ній.

Рішенням державного реєстратора Заліщицької міської ради Тернопільської області №56828064 від 26.02.2021 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення (магазин), що в АДРЕСА_1 з підстав того, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Підстави набуття права власності на нерухоме майно регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на вищевказане, судом встановлено, що нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 32 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1 належить позивачу, однак через відсутність документів на право власності він не може провести його державну реєстрацію, тому вважає позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності обгрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, визнаними представником відповідача, тому вони підлягають до повного задоволення.

Вирішуючи, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивач не порушує питання стягнення понесених ним судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст.316, 319, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 197, 198, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_2 право власності на нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 32 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повне найменування сторін справи:

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, , юридична адреса: м.Заліщики вул.С.Бандери 15-Б Тернопільської області

Повне рішення суду складено 02.08.2021 року.

Суддя

С. В. Дудяк