Справа № 667/2281/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Крайнюк А.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Херсонська міська рада, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Олексій Олександрович про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2015 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Херсонська міська рада, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Олексій Олександрович, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог, просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом відновлення межі у відповідності до рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.09.2004 року; скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Комсомольського РУЮ у м.Херсоні про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18147133 від 19.12.2014 року, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31278404 від 19.12.2014 року видане ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; демонтувати двоповерховий житловий будинок, загальною площею 272,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та звільнити земельну ділянку, виділену ОСОБА_4 згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року; визнати недійсним договір про поділ майна між колишнім подружжям, укладений 26.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Олексієм Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №5386, в частині виділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в особисту приватну власність ОСОБА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодона Олексія Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31620839 від 29.09.2016 року та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №16636726 від 26.09.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що згідно договору дарування від 13.12.2004 року ОСОБА_7 подарувала позивачу ОСОБА_8 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 953 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 згідно договору дарування від 09.09.1995 р. є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на земельній ділянці площею 953 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 953 кв.м., а саме: виділено у користування ОСОБА_9 частину земельної ділянки, площею 527,0 кв.м., в тому числі площу під будівлями, з окремим в`їздом на АДРЕСА_1 ; виділено в користування ОСОБА_10 частину земельної ділянки, площею 426,0 кв.м. в тому числі площу під будівлями, з окремим в`їздом на АДРЕСА_1 (власник належної позивачу частини земельної ділянки на час винесення рішення - ОСОБА_10 ). У 2011 році ОСОБА_9 здійснила будівництво двоповерхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , частина якої відведена в користування позивача, згідно вищевказаного рішення суду. В порушення вищевказаних норм, будівництво ОСОБА_9 здійснено без додержання вимог закону, частина збудованого відповідачкою житлового будинку знаходиться на земельній ділянці, що виділена у користування позивача, у зв`язку з чим вимушена звернутись з даним позовом.

Ухвалою від 06.04.2015 року відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано заперечення на позовну заяву (т.1 а.с. 60-64).

Ухвалою від 26.05.2015 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Фесун Л.А.

Ухвалою від 13.05.2017 року у справі призначено додаткову комісійну судову земельно - технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Фесун Л.А. та Ларченко Г.І.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 року суддею Майдан С.І. задоволено самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог Виконкому Херсонської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/187/19 від 28.01.2019 року суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень.

28.01.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу.

Ухвалою від 01.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою від 26.06.2019 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 30.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у ньому та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та його представники у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно договору дарування від 13.12.2004 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_8 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 953 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 8).

ОСОБА_9 згідно договору дарування від 09.09.1995 року набула право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на земельній ділянці площею 953 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року по цивільній справі № 2-4069 задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про реальний розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. Зазначеним рішенням виділено в користування ОСОБА_5 частину домоволодіння, яка складає 29/100 частини від загального домоволодіння, а ОСОБА_10 частину домоволодіння, яка складає 71/100 частини. Виділено в користування ОСОБА_5 частину земельної ділянки площею 527 кв.м., у тому числі площа під будівлями, з окремим в`їздом на АДРЕСА_1 , а ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 426 кв.м., у тому числі площа під будівлями, з окремим в`їздом на АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 11).

З матеріалів справи встановлено, що на замовлення ОСОБА_9 складено декларацію про готовність об`єкта до експлуатації по реконструкції індивідуального житлового будинку за адрес АДРЕСА_2 , яка зареєстрована Управлінням ДАБІ у Херсонській області 04.12.2014 року за №ХС39 (т.1 а.с.16-18).

19.12.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні видано ОСОБА_9 свідоцтво право власності на нерухоме майно, індексний номер: 31278404 від 19.12.2014 року на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 18147133, яким вирішено провести державну реєстрацію право власності на житловий будинок, загальною площею 272,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_9 (т.1 а.с. 12-13.)

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами реєстраційної справи №01 наданої на виконання ухвали суду від 26.05.2015 року (т.1 а.с. 111-136).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.11.2014 року у цивільній справі № 667/4615/14-ц за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено у задоволенні позову. (т.1 а.с. 65).

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.03.2015 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.11.2014 року скасовано, провадження у справі закрито ( т. 1 а.с. 67-69).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16.03.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ( т.1 а.с. 160-161).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 08.09.2015 року у цивільній справі № 667/4615/14-ц рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 11.11.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яке було оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.12.2015 року скасовано рішення Апеляційного суду Херсонської області від 08.09.2015 року, рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 11.11.2014 року залишено в силі (т.1 а.с. 170-174).

Зазначеною ухвалою від 09.12.2015 року встановлено, що під час розгляду справи місцевим судом правильно були встановлені обставини у справі, які свідчать про те, згідно з договором дарування від 13.12.2004 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_8 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 953 кв. м по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_9 , згідно з договором дарування від 9 вересня 1995 року, є власником іншої 1/2 частини цього житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані за вказаною адресою.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про реальний поділ будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, позов задоволено. На підставі даного рішення сторони здійснили реальний поділ будинку та визначили порядок користування земельною ділянкою, зокрема, суд виділив у користування ОСОБА_9 частину земельної ділянки площею 527 кв. м., в тому числі площу під будівлями, з окремим в`їздом на АДРЕСА_1 ; у користування ОСОБА_7 виділено частину земельної ділянки площею 426,0 кв. м., в тому числі площу під будівлями, з окремим в`їздом на АДРЕСА_1 .

Встановивши, що є рішення суду, яким проведено реальний поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , яка у подальшому подарувала свою 1/2 частину будинковолодіння ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог про проведення ще одного реального поділу будинковолодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, між теперішніми співвласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , оскільки рішення суду від 21.09.2004 року є обов`язковим і для осіб, які у подальшому набули права власності на частину цього будинковолодіння.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

29.01.2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції Херсонській області було проведено перевірку по об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої виявлено недостовірні дані, на підставі акту перевірки та наказу Управління від 16.02.2015 року №4-ск, скасовано реєстрацію декларації готовність об`єкта до експлуатації «Індивідуальний житловий будинок за адресою: . АДРЕСА_2 , замовник (забудовник) ОСОБА_9 » (т. 1 а.с. 30).

26.03.2015 року позивач звернулася до реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні з заявою про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 31278404 від 19.12.2014 та рішення державного реєстратора реєстраційної служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 18147133 від 19.12.2014 року

26.03.2015 року позивачу відмовлено у скасуванні вищевказаних свідоцтва та рішення (рішення про відмову у скасуванні №20312792 від 26.03.2015 року) (т.1 а.с. 22.).

26.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 укладено договір про поділ спільного майна між колишнім подружжям, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О, зареєстрований в реєстрі за № 5386 (т.3 а.с. 78).

Згідно вказаного договору ОСОБА_1 набув право особистої приватної власності на житловий будинок за адресою: . АДРЕСА_2 , загальною площею 272,9 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0952 га, кадастровий номер :01:001:0437, форма власності - комунальна.

З висновку судової будівельно-технічної експертизивід 06.07.2015 року убачається, що співвласник ОСОБА_4 фактично користується земельною ділянкою площею 378 м2 (без урахування самозахоплення), що менше належного у відповідності з розміром частки у праві власності на житлове будівництво на 98,5 м2, отже позбавлена ??можливості користуватися належною земельною ділянкою в повному обсязі. Для усунення виявленої невідповідності необхідно перенести існуючу розділову огорожу на 4,2м в сторону правої бічної межі (ділянки відповідача). Графічне зображення досліджуваної земельної ділянки представлено в додатку №1.

Співвласник ОСОБА_4 фактично користується земельною ділянкою площею 378м2 (без урахування самозахоплення), що менше належного у відповідності з рішенням Комсомольського районного суд у м. Херсона від 21.09.2004 року по справі №2-4069/2004 на 48,0 м2, отже позбавлена ??можливості користуватися належною земельною ділянкою в повному обсязі. Для усунення виявленої невідповідності необхідно перенести існуючу розділову огорожу на 2,0 м в сторону правої бокової межі (ділянки відповідача). Графічне зображення досліджуваної земельної ділянки представлено в додатку №2. (т. 1 а.с. 86-109).

Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Комсомольської районної ради народних депутатів м. Херсон від 15.11.1996 року №124 «Про індивідуальне житлове будівництво» та архівного витягу від 26.02.2016 року №09-03-06/39 ОСОБА_9 погоджено будівництво двоповерхового будинку розміром 14,83 х 10,04 м по АДРЕСА_1 . Крім того, згідно акту узгодження меж земельної ділянки від 12.03.2012 року, узгоджені на місцевості межі ясні, не викликають непорозумінь і закріплені, існуючого на місцевості огорожею та будівлями, до якого додається план меж земельної ділянки (т. 1 а.с. 187-190).

Згідно висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 55, складеного 09.10.2017 року експертом ОСОБА_11 лінійні розміри земельних ділянок, вказані в схемі визначення порядку користування земельною ділянкою площею 953 кв.м. яка є додатком до висновку будівельно-технічної експертизи від 25.08.2004 року не відповідають площам, які вказані в рішенні Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року та які виділені кожному із співвласників в користування.

Виходячи з рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року, в якому вказані площі земельних ділянок, які виділяються співвласниками, розподільча межа повинна бути розташована на відстані 2,0 м. від існуючої розподільчої огорожі в сторону ділянки, якою користується ОСОБА_9 .

Експертом запропоновано два варіанти визначення порядку фактичного користування спірною земельною ділянкою.

У висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 55 експертом ОСОБА_11 зазначається, що виходячи з розташування розподільчої огорожі у відповідності до схеми визначення порядку користування спірною земельною ділянкою загальною площею 953 кв.м., яка є додатком до висновку будівельно-технічної експертизи від 25.08.2004р., складеного експертом ОСОБА_12 , порушення меж земельної ділянки АДРЕСА_1 між співвласниками відсутнє, але порушені розміри площ земельних ділянок (т. 2 а.с. 134).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 надала пояснення, якими підтвердила наданий нею висновок.

З висновку №25/17 додаткової судової земельно-технічної експертизи від 17.10.2017 року, складеного судовим експертом Ларченко Г.І. ( т. 2 а.с. 153-206) убачається, що лінійні розміри земельних ділянок, вказані в схемі, доданій до судового будівельно-технічного експерта Ткаченко Т.І. від 25.08.2004 року, на підставі якого 21.09.2004 року Комсомольській районним судом м. Херсона прийнято рішення про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, не відповідають площам, які вказані в рішенні Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року та які виділені кожному із співвласників в користування в наслідок того, що експертом допущені математичні помилки в підрахунку площі земельної ділянки виділеної ОСОБА_9 .

Порушення меж та накладання земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 2017 року між співвласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_4 відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року по справі №2 4069/2004 - не встановлено. Капітальна розподільча огорожа (межа) відповідає існуючій капітальній огорожі (межі) з 2004 року.

В зв`язку з відсутністю порушення межі між земельними ділянками співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 по справі №2-4069/2004 потреба у розробці та надані нових варіантів розташування суміжної розподільчої мережі між земельними ділянками - відсутня та недоцільна.

У власника ОСОБА_9 в фактичному користуванні знаходяться земельна ділянка загальною площею 648,0 м2 в тому числі: Площа 535,0 м2 (згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року експертом Ткаченко Т.І. помилково вказана площа 527,0 м2)

- Площа 88,0 м.кв. - самозахват за задньою межею ділянки Площа 25,0 м.кв. самозахват за «червоною» лінією ділянки АДРЕСА_1 . (Площа 535,0 м2+88,0 м2+25,0 м2 = 648,0 м2).

У власника ОСОБА_4 в фактичному користуванні знаходяться земельна ділянка загальною площею 590,0 м в тому числі: Площа 417,0 м2 (згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року експертом Ткаченко Т.І. помилково вказана площа 426,0 м2);

- Площа 86,0 м - самозахват за задньою межею ділянки. Площа 87,0 м - самозахват за «червоною» лінією ділянки з АДРЕСА_1 . (Площа 417,0 м2+86,0 м2+87,0 м2= 590,0 м2).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 надала пояснення, якими підтвердила наданий нею висновок.

Суд погоджується з висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи від 17.10.2017 року, складеним судовим експертом Ларченко Г.І., оскільки викладені у описовій частині висновку обставини щодо наявної математичної помилки в підрахунку площі земельної ділянки, виділеної ОСОБА_9 , на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року, підтверджено наявними доказами, які містяться в матеріалах справи та матеріалами інвентарної справи. Наведені експертом розрахунки площі спірної земельної ділянки відповідають обставинам справи.

Згідно зі ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд погоджується з висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи від 17.10.2017 року, складеним судовим експертом Ларченко Г.І., оскільки викладені у описовій частині висновку обставини щодо наявної математичної помилки в підрахунку площі земельної ділянки, виділеної ОСОБА_9 , на підставі рішенння Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.09.2004 року, підтверджено наявними доказами, які містяться в матеріалах справи та матеріалами інвентарної справи. Наведені експертом розрахунки площі спірної земельної ділянки відповідають обставинам справи і не спростовані позивачем.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження порушення з боку відповідача межі між спірними земельними ділянками, позовні вимоги в частині відновлення межі задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною третьою статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до частин першої, другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

При цьому, за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

З урахуванням змісту вище наведеної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 653/104/19(провадження № 61-18648св20).

Відповідно до вимог частини сьомої статті 376 ЦК України для задоволення позову у цій категорії справ (про знесення самочинно збудованого нерухомого майна) необхідна наявність таких фактів, як неможливість перебудови об`єкта або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови; у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову; знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21 квітня 2016 року, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3ст. 152 ЗК України шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 16ЦК України).

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пп. 5, 17 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 4 ст. 376 та ст. 391 ЦК України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем, з огляду на зміст положень статті 376 ЦК України, не доведено та не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що належний відповідачу житловий будинок, загальною площею 272,9 кв.м. відноситься до об`єкту самочинного будівництва. Також, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що спорудження спірного будинку проведено з істотним недотриманням будівельних норм та порушення зведеним будинком суспільних інтересів або прав позивача та інших осіб. Сам по собі факт скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , замовник (забудовник) ОСОБА_9 » не свідчить про те, що спірний житловий будинок відноситься до самочинного будівництва і не є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок та відповідного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014 року, видане відповідачу ОСОБА_9 .

Судом також не встановлено порушення прав та законних інтересів позивача з боку відповідачів, внаслідок укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 оспорюваного договору про поділ спільного майна між колишнім подружжям від 26.09.2016 року.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Херсонська міська рада, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Олексій Олександрович про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин