Провадження № 2/643/2218/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Степанюк Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині вимог за первісним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності,

в с т а н о в и в :

Харківська міська рада звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 103 432,70 грн. за використання земельної ділянки комунальної власності м. Харкова, площею 0,1570 га, розташованої по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :10:002:0043, у період з 01.08.2019 по 30.11.2020.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем коштів у розмірі орендної плати об`єднано в одне провадження з первісним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі за первісним позовом, посилаючись, що судом при відкритті провадження у даній справі порушено правило розмежування цивільної та адміністративної юрисдикції.

В обґрунтування поданого клопотання посилався, що, на його думку, у даному спорі об`єднано вимоги цивільно-правового характеру із вимогами про сплату податків (зборів) до бюджету, що призвело до цілком очевидної плутанини із застосуванням норм земельного, податкового та цивільного законодавства. Вважав, що в даному випадку підлягає застосуванню норма, визначена ч. 4 ст. 188 ЦПК України, яка не допускає об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Зауважив, що суд не має права стягувати гроші на користь бюджету у рамках цивільного процесу, адже бюджет не є позивачем у цій справі. Посилаючись на ті обставини, що за ним речове право на земельну ділянку не зареєстровано, а отже, він не набув жодного речового права на земельну ділянку, а тому правовідносини між набувачем такого права та суб`єктом владних повноважень залишаються адміністративними, тому просив закрити провадження у справі, посилаючись на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, якими закріплено, що якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою зариває провадження у справі.

Представник позивача за первісним позовом Харківської міської ради у судове засідання 16 листопада 2021 року не з`явився, подав суду клопотання про закінчення розгляду справи за відсутності представника Харківської міської ради, подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі заперечує, послався на його необґрунтованість.

Представник відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, провадження у справі за первісним позовом закрити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у судовому засіданні був присутній його повноважний представник.

Суд, вислухавши думку представника відповідача за зустрічним позовом, вивчивши доводи клопотання, зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, доходить таких висновків.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником 1/10 частки низки об`єктів нерухомого майна (а саме: нежитлової будівлі приміщення 1-го поверху №18-:-24, 36-:-42, ІІ, ІІІ, VІ, VІІ в нежитловій будівлі літ "А-1"), розміщених на земельній ділянці з кадастровим номером :10:002:0443 за адресою: АДРЕСА_1 . Власником інших 9/10 часток вказаних об`єктів нерухомого майна є ТОВ «ВЕЛІС-ТРЕЙД».

Власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:002:0443 за адресою: АДРЕСА_1 , є Харківська міська рада, що знаходить своє підтвердження інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 237708826 від 18.12.2020.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.

За визначенням ч. ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, а згідно з ч. 8 цієї ж статті під орендодавцями земельних ділянок розуміються їх власники або уповноважені ними особи.

За правилами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Положеннями ст. 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч.1 ст.124); передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.124); передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.3 ст.124); передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди (ч.4 ст.124).

Ураховуючи наведені вище норми законодавства, суд доходить висновку про те, що на усіх етапах прийняття рішення з приводу надання земельної ділянки в оренду Міська рада діє саме у правовому режимі власника земельної ділянки (від імені територіальної громади), а тому цілком законно може переслідувати економічну мету в отримані найбільшого матеріального зиску від використання належного територіальній громаді активу.

Виключення становить лише випадок потреби у задоволенні загальних суспільних інтересів, проте у спірних правовідносинах ознак наявності публічного інтересу у правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачем у даній справі, судом не вбачається.

Таким чином, у спірних правовідносинах Харківська міська рада реалізує намір на отримання у власність територіальної громади коштів за користування ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :10:002:0443, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 103 432,70 грн. у період з 01.08.2019 по 30.11.2020, а тому відсутні підстави вважати, що Харківська міська рада у даному випадку є учасником публічних правовідносин, навіть не зважаючи на ту обставину, що вона є органом місцевого самоврядування.

Виходячи наведеного, суд доходить висновку, що інтерес позивача у справі не підлягає захисту у порядку адміністративного судочинства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У свою чергу, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Термін «суб`єкт владних повноважень», відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язковість суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом», у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 19.06.2019 по справі №814/1754/16 (провадження №11-947апп18) прямо указано на необхідність з`ясування у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 по справі №826/5806/17 (провадження №11-290апп19) зазначено, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У силу правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 по справі №344/10480/16-а (провадження № 11-140апп19) під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За таких обставин суд доходить до переконання про те, що ініційований Харківською міською радою спір стосується не неправомірності діянь суб`єкта владних повноважень Харківської міської ради з приводу винесення рішення, а стосується питання стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності, яка належить Харківській міській раді, на усіх етапах прийняття рішення з приводу надання земельної ділянки в оренду Харківська міська рада діє саме у правовому режимі власника земельної ділянки (від імені територіальної громади), а тому цілком законно переслідуючи економічну мету в отримані найбільшого матеріального зиску від використання належного територіальній громаді активу, звернулася до суду за захистом свого порушеного права в порядку цивільного судочинства.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду наведені в Постанові від 27 листопада 2018 року по справі справа № 820/3534/17, в якій вказано: «Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору».

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, як про це заявляє відповідач за первісним позовом, позаяк за юридичною природою пов`язані з визначенням речових прав на об`єкт нерухомого майна, а отже підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про закриття провадження по справі за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 255, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині вимог за первісним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 22 листопада 2021 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова