Номер провадження: 22-ц/813/5997/21
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про зупинення провадження у справі, постановлену під головуванням судді Михайлюка О.М. 08 грудня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року було відкрито провадження по цій справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року провадження у справі було зупинено до закінчення розгляду цивільної справи № 522/13580/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити цивільну справу для продовження розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що, зупинивши провадження у справі за відсутності обґрунтованих підстав, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалюючи судове рішення про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі №522/13580/20?за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважав, що подальший розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації, є неможливим до закінчення розгляду цивільної справи №522/13580/20?за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Так, предметом позову по даній цивільній справі є вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна (грошових коштів у сумі 53 000 доларів США) спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації.

Предметом позову у справі №522/13580/20?є вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним.

Колегія суддів враховує, що зі вказаного Договору про поділ майна подружжя від 14 серпня 2019 року, який наявний у матеріалах даної справи, вбачається, що предметом даного договору є рухоме та нерухоме майно, набуте сторонами під час шлюбу. При цьому, грошові кошти не були предметом поділу при укладенні між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказаного Договору про поділ майна подружжя від 14 серпня 2019 року.

Таким чином, розгляд судом першої інстанції справи №522/13580/20 про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним не є підставою, за якою провадження у справі про визнання майна (грошових коштів у сумі 53 000 доларів США) спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації підлягає обов`язковому зупиненню, у зв`язку із чим, суд першої інстанції не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи.

Крім того, суд першої інстанції в своїй оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовує, яким чином може вплинути розгляд справи про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним на цивільну справу про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що обставини, які будуть встановлені під час розгляду цивільної справи №522/13580/20?за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним, жодним чином не впливають на обставини по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації, а тому суд першої інстанції необґрунтовано послався на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи до розгляду іншої.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. ч.1 ст. 369, 367, 368, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення матеріальної компенсації передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе