Справа №: 164/390/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 серпня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вінтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 являються спадкоємцями за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_1 прийняли спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Позивач ОСОБА_1 , крім того, у встановлений законом термін подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_1 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно, крім малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_1 , є мати спадкодавця - ОСОБА_5 , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті сина ОСОБА_1 , не вчинила, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_1 не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили суд визнати за малолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнім ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності в рівних частках на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_1 .

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , представник позивачів ОСОБА_6 , представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , представник позивачів ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , представника позивачів ОСОБА_6 та представника відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2-4 ст. 1273 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_1 прийняли спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Позивач ОСОБА_1 , крім того, у встановлений законом термін подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_1 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно, крім малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_1 , є мати спадкодавця - ОСОБА_5 , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті сина ОСОБА_1 , не вчинила, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_1 не мають можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 червня 2020 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 4 вересня 2003 року, серії НОМЕР_3 від 12 лютого 2009 року та серії НОМЕР_4 від 8 вересня 2010 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61037497 від 23 липня 2020 року, довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 2642 від 17 березня 2021 року та № 2643 від 17 березня 2021 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 16 березня 2021 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 про відмову від спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 194/02-31 від 15 березня 2021 року, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 ,повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 429/01-16 від 13 травня 2021 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі ОСОБА_1 , малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , являючись спадкоємцями за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_1 , фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за позивачами ОСОБА_1 , малолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності відповідно за кожним окремо на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар