Справа № 357/9275/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жосан Людмила Олексіївна, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на постанову про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 28.06.2021 року ним була отримана постанова державного виконавця Жосан Л. О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 65756241 від 15.06.2021 року з примусового виконання Постанови № 1АВ№01417331 виданої 13.03.2021 року ДПП у м. Києві, а також Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021 року, та Постанова про стягнення судового збору від 15.06.2021 року. Зазначає, на момент пред`явлення Постанови ДПП у м. Києві № 1АВ№01417331 до відділу ДВС у місті Біла Церква та відкриття 15.06.2021 року виконавчого провадження ВП № 65756241 сплив як строк пред`явлення до виконання, встановлений органом, що її виніс, так і сплив строк давності пред`явлення Постанови до виконання, встановлений Законом, який обчислюється з дати її винесення (13.03.2021 року), тобто до примусового виконання прийнято виконавчий документ, який не підлягає виконанню у зв`язку із спливом строку її давності, що є неприпустимим з огляду на ст. 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому просить суд визнати причини пропуску строку оскарження постанови державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМЮ МЮ (м. Київ) Жосан Л. О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 65756241 від 15.06.2021 року - поважними та відновити пропущений строк; постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМЮ МЮ (м. Київ) Жосан Л. О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 65756241 від 15.06.2021 року з примусового виконання постанови № 1АВ№01417331 виданої 13.03.2021 року ДПП у м. Києві, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021 року, та постанову про стягнення судового збору від 15.06.2021 року скасувати, а постанову ДПП у м. Києві № 1АВ№01417331 від 13.03.2021 року повернути органу, що її видав.

Дослідивши матеріали скарги, додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно дост.447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаржник оскаржує дії державного виконавця щодо винесення постанов по виконавчому провадженню № 65756241 з примусового виконання постанови серії 1 АВ № 01417331 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 13.03.2021.

Таким чином ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця при виконанні судового рішення постановленого не в порядку цивільного процесуального законодавства.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні постанови про накладення штрафу.

Правовідносини, які склалися між заявником та посадовою особою, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України«Про виконавче провадження»,рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Проаналізувавши вказані норми, суд приходить до висновку, що вимога про скасування постанов винесених державним виконавцем не підпадає під розгляд за правилами цивільного судочинства, оскільки виконавчий документ був прийнятий за нормамиКУпАП.

Як визначено пунктом 1 ч.1ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

За вимогами п.4 ч.1ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, для чого йому необхідно подати адміністративний позов про оскарження дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, який повинен бути поданий до Київського окружного адміністративного суду.

Вказана позиція, зокрема в частині оскарження постанов про стягнення виконавчого збору, витрат пов`язаних з проведенням виконавчих дій, підтверджується висновками ВС КЦС у справі №681/1637/18 від 16.09.2019.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Розділ 7 ЦПК України не містить вказівок щодо процесуальних рішень у разі подання скарги за неналежною підсудністю, тому суд користується загальними засадами судочинства щодо відкриття провадження в цивільній справі.

Відповідно до вимог п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому згідно приписів ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суд вважає за необхідне роз`яснити скаржнику право на звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця до розгляду та відкритті провадження, оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 10, 186 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 20 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жосан Людмила Олексіївна, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель