Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6936/16-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М, Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/6936/16-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадженняу цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2021 року, яка постановлена суддею Маслак В.П.

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку») на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у цивільній справі №296/6936/16-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви Товаиство зазначило, що рішенням Національного банку України від 24 грудня 2015 року було відкликано ліцензію у ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та прийнято рішення про ліквідацію банку. Згідно публікації в газеті «Голос України» №248 (6252) від 29 грудня 2015 року, ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» знаходиться на стадії ліквідації. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 липня 2017 року справі №296/6936/16-ц позов ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було задоволено та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитними договором у розмірі 9354,40 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

06 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір №103 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №ІКВS.218457.008 від 19 травня 2014 року, який був укладений між банком та ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що є правонаступником кредитора, а тому просить надати йому статус стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у справі 296/6936/16ц.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2021 рокузадоволено заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено стягувача ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №296/6936/16.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, заявником не надано доказів на підтвердження обставин справи та не встановлено чи взагалі наявний предмет спору, але з невідомих причин суд першої інстанції визнав їх встановленими, а тому, висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, апелянтом зазначено, що заявником не надано суду документів, які б підтверджували, що переуступлено право вимоги саме за рішенням у судовій справі №296/6936/16, чи новим кредитором у повній мірі сплачено купівлю вимоги до ОСОБА_1 , оскільки суми наведені у додатках до заяви про заміну стягувача не відповідають тим, що стягнуті з відповідача згідно з рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 липня 2017 року, що в свою чергу вказує на відсутність процесуального правонаступництва.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник «ФК «Довіра та Гарантія» просив апеляційну скаргу боржника залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому зазначив, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

В судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», який не з`явився в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В матеріалах справи відсутні докази припинення зобов`язань боржника ОСОБА_1 перед ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» у зв`язку зі сплатою заборгованості за кредитним договором, тобто припинення зобов`язання його виконанням.

Тому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до вимог ст. 512, 514 ЦК України та ст. 55 ЦПК України ставши правонаступником ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», та відповідно до вимог ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України звернулося до суду із заявою про заміну сторони правонаступником.

На підтвердження вказаних обставин, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надало суду копію договору №103 про відступлення прав вимоги від 06.02.2018, Витяг з Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги, за яким передавалось право вимоги за кредитним договором №ІКВS.218457.008 від 19 травня 2014 року; протокол електронного аукціону № UA-EA-2017-12-20-000409-b; платіжне доручення від 01.02.2018 про сплату 1664000,00 грн. на підтвердження виконання п.4.1 Договору №103 про відступлення прав вимоги від 06.02.2018.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому висновок суду першої інстанції про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке не виконане на даний час, є вірним.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання заявником до суду документів, які б підтверджували переуступку прав вимоги саме за рішенням суду у справі №296/6936/16 є безпідставним, оскільки як було встановлено під час розгляду справи ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» переуступило право вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» саме за кредитним договором №ІКВS.218457.008 від 19 травня 2014 року, за невиконання умов якого рішення суду від 26.07.2017 року і була стягнута заборгованість станом на 30.03.2016 з боржника ОСОБА_1 .

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і на правильність прийнятого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2021 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року.

Головуючи Судді