25.01.21 Справа № 495/2890/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року смт. Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді від 18 вересня 2020 року позовна заява залишена без руху у зв"язку з невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, оскільки позивачем, зокрема, не викладено обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, а саме не зазначено адресу місця перебування дитини за межами України, періоду перебування у вказаному місці, умов проживання, не зазначено мети поїздки, дати її початку та закінчення, не зазначено та не надано відповідних доказів, а також доказів на підтвердження повернення дитини на територію України.

Копію ухвали суду позивачем отримано 28 вересня 2020 року, про що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

10 грудня 2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Таїровської селищної ради, про надання дозволів на тимчасові виїзди дитини за кордон, у якій позивач просить надати їй тимчасовий дозвіл на виїзд за кордон за межі України до Держави Ізраїль, Турецької Республіки, Англії та Великобританії, Німетчини (так у позові), з правом оформлення документів на виїзд за межі України без згоди батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_1 , на період з 01 листопада 2020 року по 01 листопада 2021 року включно.

Разом з тим, позивачем не усунуто вказані вище недоліки позовної заяви, оскільки обставини, якими обгрунтовуються заявлені вимоги, позивачем не викладено, у тому числі не зазначено адреси місця перебування дитини за межами України, періоду її перебування у вказаному місці (за певною адресою), умов проживання, мети окремо кожної з поїздок, дат їх початку та закінчення.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують.

Відповідно до п.4 вказаних Правил, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених один з батьків нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

З аналізу вищевказаних положень випливає, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а не на постійні виїзди дитини без згоди батька. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі, що відповідає вимогам Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей (Гаазької конвенції).

Надання дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та ненадання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України створить ситуацію правової невизначеності та непрогнозованості (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року 2 справі № 643/1090/17).

Отже, зазначені вище обставини підлягають доказуванню у даній справі, а тому, виходячи зі змісту ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ст.175 ЦПК України, мають бути викладені у позовній заяві.

На думку суду, відсутність у позовній заяві посилання на обставини, які підлягають доказуванню, можуть свідчити про подання завідомо безпідставного позову, що відповідно до п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України може бути розцінене як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки зазначені судом недоліки позивачем не усунуто у встановлений судом строк, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: