Справа № 490/7863/20
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

(про повернення заяви)

05.08.2021 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2021 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла за підсудністю з Центрального районного суду м. Миколаєва позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

07.06.2021 року ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області дану позовну заяву у зв`язку з її недоліками та невідповідністю вимогам ст. 177 ЦПК України було залишено без руху і надано позивачу десятиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків. Ухвала оприлюднена в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.06.2021 року.

Копія ухвали 07.06.2021 року вперше була направлена позивачу за адресою її проживання вказаною в позові: АДРЕСА_1 .

До суду повернулось поштове відправлення у зв`язку з закінченням терміну зберігання з відміткою на конверті про це 16.07.2021 року.

Повторно копія даної ухвали була направлена позивачу за адресою її проживання вказаною в позові 06.07.2021 року.

Згідно з даними сайту «Укрпошта» копія ухвали адресату не вручена під час доставки 13.07.2021 року.

Згідно з ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином позивачу двічі направлялася копія ухвали по залишення заяви без руху за адресою місця її проживання, вказаною позивачем у позовній заяві, при цьому, обидва поштові відправлення не були вручені адресату у зв`язку з його відсутністю, тому відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що копія ухвали суду була вручена позивачу належним чином.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

При цьому позивач сам звернувся з відповідним позовом до суду в листопаді 2020 року, у зв`язку з цим має перевіряти поштову кореспонденцію та вживати інших заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, а також повинен усунути недоліки поданої ним позовної заяви та доданих матеріалів, які унеможливлюють її подальший рух, та надати до суду відповідні докази, що це підтверджують.

Натомість позивач фактично самоусунувся від отримання копії ухвали суду про залишення заяви без руху, яка направлялася йому судом за вказаною самим позивачем адресою його місця проживання, натомість альтернативних засобів повідомлення позивача позовна заява не містить.

При цьому відповідно до ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За такого, тривале та необґрунтоване зволікання судом з подальшим прийняттям рішення щодо руху поданої заяви, яка не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, матиме наслідком порушення вимог ст. 6 Конвенції в частині розгляду справи впродовж розумного строку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Також відповідно до постанови Верховного Суду від 11.06.2021 року по справі №2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 921/6/18). Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй заяві.

Отже, вважається, що позивач був належним чином повідомлений про залишення його позову без руху та належним чином отримав копію відповідної ухвали, проте в установлений строк позивач вимог ухвали суду не виконав, а тому відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики вважається неподаною і підлягає поверненню.

Зазначене є підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись стст.185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - вважати неподаною і повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: