Номер провадження 2/243/3159/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Добродум Д.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про встановлення порядку користування власністю,

учасники справи: не з?явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача.

1. 21.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування власністю.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , власником іншої 1/3 частки квартири є відповідач по справі, який своєчасно подав заяву про прийняття спадщини після померлого батька, але до теперішнього часу свідоцтва про право на спадщину не отримав. Відповідач зареєстрований та мешкає у квартирі, але протягом трьох років він ніколи не сплачував комунальні платежі за свою частку власності, всі комунальні платежі здійснюються з картки їхньої матері ОСОБА_3 та згодом компенсуються позивачем. Відповідач на неодноразові вимоги щодо необхідності утримання власності не реагує. З метою захисту своїх прав позивач звертався до комунальних служб, прагнучи поділити особові рахунки на користування комунальними послугами, в чому йому відмовили, зазначивши про необхідність встановлення порядку користування власністю за рішенням суду.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.15, 16, 316, 360 ЦК України, з метою захисту своїх порушених прав позивач просив визначити порядок користування квартирою, виділивши йому в користування кімнати площею 18,7 кв.м. та 10,5 кв.м., відповідачу виділити в користування кімнату площею 12,7 кв.м., а службові приміщення залишити у спільному користуванні пропорційно до часток співвласників.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2.Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

3.Відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позову заперечень не має.

4.Третя особа ОСОБА_3 надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5.Ухвалою суду від 22.10.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання.

6.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

7. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 68 від 27.03.2019, виданого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, спадкоємцями ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , на 2/3 частки (у тому числі з урахуваннями 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилася дружина спадкодавця ОСОБА_3 на його користь), та син ОСОБА_2 на 1/3 частку. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна видано ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна ще не видано (а.с.4).

8. Як вбачається з технічного паспорту № 4016 за адресою: АДРЕСА_2 , квартира складається з трьох житлових кімнат, площею 18,7 кв.м., 10,5 кв.м., 12,7 кв.м., коридору площею 5,3 кв.м., туалету площею 0,9 кв.м., ванної площею 2,0 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., комори площею 0,6 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м., загальна площа квартири становить 56,4 кв.м., житлова - 41,9 кв.м. (а.с.8-12).

9. Згідно квитанцій веб-банкінгу АТ Ощадбанк 19.02.2021, 24.01.2021, 24.12.2020, 16.12.2020, 30.11.2020, 17.11.2020, 16.10.2020, 21.09.2020, 20.08.2020, 24.07.2020 ОСОБА_3 були сплачені комунальні послуги (а.с.20-49).

10. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , право власності на 2/3 частки квартири зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 68 від 27.03.2019 (а.с.57).

11. За відомостями виконавчого комітету Миколаївської міської ради Краматорського району від 26.10.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 10.07.2001 до теперішнього часу (а.с.59).

V. Оцінка суду.

12. Між сторонами, як співвласниками у праві спільної власності, виник спір щодо порядку користування приміщеннями в квартирі, яка належить їм на праві спільної часткової власності.

13. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

14. За приписами статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання інших членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

15. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (стаття 368 ЦК України). За частиною першою статті 356, частиною першою статті 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

16. 2/3 частки спірної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності, інша 1/3 частка квартири успадкована відповідачем, але до теперішнього часу ним правовстановлюючі документи не оформлені, відповідно право власності не зареєстроване. Однак, ч.5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

17. Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

18. Згідно зі статтею 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

19. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

20. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

21. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

22. Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

23. Згода про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а також щодо несення витрат з утримання цього майна між співвласниками не досягнута.

24. У постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

25. При встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири) з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Разом з тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13, актуальність якого підтвердив Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року у справі № 127/7320/13.

26. З аналізу змісту частини третьої статті 358 ЦК України можна дійти висновку, що надання співвласнику у користування частини майна має ґрунтуватися на встановленні відповідності між розміром частки в праві спільної часткової власності, та часткою того майна, надання якого у користування вимагає такий співвласник. За домовленістю співвласників, може бути допущений відступ від засади відповідності між розміром частки у праві та розміром частки у майні.

27. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

28. Звертаючись з цим позовом, позивач просив виділити в його користування кімнати площею 18,7 кв.м. і 10,5 кв.м., а у користування відповідача - кімнату площею 12,7 кв.м.

29. При визначенні порядку користування спірною квартирою між співвласниками, суд бере до уваги запропонований позивачем варіант, який враховує інтереси усіх співвласників та є найбільш наближеним до належних їм ідеальних часток у власності, та відповідає порядку користування квартирою, який склався фактично. Згідно технічного паспорту спірна квартира має 3 житлові кімнати та житлову площу 41,9 кв.м., тобто 1/3 частка у праві власності становитиме 13,97 кв.м. (41,9 кв.м. : 3), а 2/3 частки - 27,93 кв.м.

30. Отже, суд прийшов до висновку, що відповідачу ОСОБА_2 слід виділити в користування кімнату, площею 12,7 кв. м, що відповідатиме його частці у праві спільної власності на квартиру (відхилення у площі на 1,27 кв. м є незначним, із трьох житлових кімнат саме ця є найбільш наближеною за площею до ідеальної частки відповідача). Встановлений порядок користування спірною квартирою: позивачу кімнати площами 18,7 кв.м. і 10,5 кв.м. та відповідачу - 12,7 кв.м. у цьому конкретному випадку відповідатиме справедливому балансу інтересів усіх співвласників цього нерухомого майна відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

31. Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки здатні забезпечити ефективний захист порушеного права позивача, тому підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81,141,258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про встановлення порядку користування власністю задовольнити.

2.Визначити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

2.1виділити в користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на належні йому 2/3 частки у спільній частковій власності житлові кімнати, площами 18,7 кв.м. та 10,5 кв.м.;

2.2виділити в користування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на належну йому 1/3 частку у спільній частковій власності житлову кімнату, площею 12,7 кв.м.;

2.3коридор, площею 5,3 кв.м., туалет площею 0,9 кв.м., ванну площею 2,0 кв.м., кухню площею 5,0 кв.м., комору площею 0,6 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м. - залишити у спільному користуванні пропорційно до часток у власності.

3.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн. 00 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв