Справа № 219/5278/21
Провадження № 2/219/2270/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 серпня 2021 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2021 позивач в особі представника звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_1 , в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № 001-04152-220413 від 22.04.2013 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит на принципах поворотності, платності, строковості в розмірі 12 365 грн. Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання та не повернула у строки, визначені кредитним договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 14.05.2021 року утворилася заборгованість у сумі 18 318,57 грн, яка складається з: 9 543,34 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 6 060 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 0,00 грн пеня за прострочення зобов`язання, 847,92 грн. 3% річних, 1 867,31 грн. інфляційні втрати. Вказано, що кредитний договір укладено відповідачем із ПАТ «Дельта Банк», а надалі позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором за договором факторингу. Також позивач зазначив, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було здійснено. Всі нарахування пені та відсотків, були нараховані первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк». Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 2 270 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував, про що зазначив у позові.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, 05.08.2021 надала суду заяву про визнання позову частково, лише в частині стягнення з неї суми простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9543,34 грн., в іншій частині просила суд відмовити, справу розглядати за її відсутності (а.с.28).

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено кредитний договір № 001-04152-220413 щодо надання кредиту у сумі 12 365 грн. Кредит надається на строк 36 місяців, розмір процентної ставки фіксований 0,01 % річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1,75% в місяць, комісія за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, що вказана в п. 5.2 частини 5. Відповідно до п.4 частини 4, ОСОБА_1 зобов`язалась щомісяця не пізніше 22 числа кожного місяця погашати заборгованість шляхом зарахування грошових коштів в розмірі 560 грн., відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї Пропозиції. Згідно з п.5 частини 4 заяви, в разі порушення позичальником строків сплати платежів, банк має право з наступного календарного дня за передбаченим цією пропозицією днем сплати платежу, нарахувати і стягнути штрафні санкції в розмірі 10% суми невиконаного зобов`язання, але не менше та/або не більше 150,00 грн (а.с. 11-12). В п.6.1 частини 4 заяви зазначено про те, що складовою та невід`ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими позичальник попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов`язується дотримуватися. Зазначена заява підписана ОСОБА_1 22.04.2013 року. Отже між первинним кредитором і відповідачем укладено кредитний договір (далі Договір).

27.04.2018 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги № 409/К, відповідно до якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 001-04152-220413 від 22.04.2013 (а.с.6-7). Отже позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 001-04152-220413 від 22.04.2013.

У справі відсутні докази повернення ОСОБА_1 коштів за Договором, починаючи з 22.04.2013.

На даний час відповідач доказів оплати заборгованості за договором не надала.

При ухваленні рішення, надаючи оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В п.6.1. частини 4 зазначено про те, що невід`ємною частиною Пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими позичальник попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов`язується дотримуватися.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитним договором № 001-04152-220413 від 22.04.2013 станом на 14.05.2021 в загальній сумі становить 18 318,57 грн, яка складається з: 9 543,34 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 6 060 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 0,00 грн. пеня за прострочення зобов`язання, 847,92 грн 3% річних, 1 867,31 грн інфляційні втрати.

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд також зазначає, що у своєму позові ТОВ «Росвен Інвест Україна» вказало, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було здійснено. Всі нарахування пені та відсотків, були нараховані первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк».

Також в позові позивач зазначив про те, що з метою вирішення питання, що сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором, позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимоги погашення простроченої заборгованості, однак зазначене твердження не підтверджено жодним доказом.

Як свідчить витяг із Реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 409/К від 27.04.2018, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від № 001-04152-220413 від 22.04.2013, становить 15 603,34 грн., в тому числі 9 543,34 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту та 6 060 грн. прострочених відсотків.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти у добровільному порядку первинному кредитору ПАТ «Дельта Банк» не повернуті повністю, позивач ТОВ «Росвен інвест Україна», як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договором про відступлення прав вимоги, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення простроченої заборгованість по тілу кредиту підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення прострочених відсотків за користування за кредитом в сумі 6 060 грн., суд зазначає наступне.

Яв вбачається з п.2.3. частини 2 умов договору, строк кредиту становить 36 місяців, тобто кредит надавався у строк до 22.04.2016.

Матеріали справи не містять розрахунку за який саме період позивач вимагає стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками.

За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору № 001-04152-220413 від 22.04.2013 ТОВ «Росвен інвест Україна», як фінансова установа, надало позичальнику суму кредиту, а останній зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі до 22.04.2016. Таким чином, позикодавець ТОВ «Росвен інвест Україна» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 22 квітня 2016 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а позивачем не надано розрахунок суми нарахованих відсотків, з договору відступлення права вимоги вбачається, що відсотки вже були нараховані Первісним Кредитором, втім невідомо за який період, з якої суми боргу, тому суд вважає, що заявлена ТОВ «Росвен інвест Україна» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

При вирішенні заявлених ТОВ «Росвен інвест Україна» позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно розрахунку наведеного в позовній заяві, позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за вищевказаним кредитним договором в розмірі 847,92 грн. 3% річних та 1867,31 грн. інфляційних втрат.

Частиною 2 статтті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також

три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд позбавлений можливості здійснити перевірку нарахованих сум, оскільки позивачем на надано відповідних статистичних даних і не складено розгорнутий розрахунок даних сум.

Окрім того, позивачем не зазначено належних та допустимих доказів початку та закінчення періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а з зазначеного позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлені до стягнення суми, що позбавляє суд можливості з`ясувати що такий розрахунок проведений вірно та сумнівів у своїй достовірності не викликає. Суду не надано доказів повідомлення відповідача про необхідність сплачувати кошти Новому Кредитору (позивачу). Доказів нарахування первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» на суму заборгованості 3% річних та інфляційних втрат позивачем також не надано.

Ризик наслідків ненадання доказів процесуальний закон покладає на позивача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають, відтак суд відмовляє у їх стягненні.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Росвен інвест Україна» підлягають частковому задоволенню, та з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума простроченої заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 001-04152-220413 від 22.04.2013 в розмірі 9 543,34 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 1 182,59 грн. (9543,34*2270/18318,57).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» прострочену заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 001-04152-220413 від 22.04.2013 в сумі 9 543 (дев`ять тисяч п`ятсот сорок три) грн. 34 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 182 (одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 59 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», місцезнаходження: адреса: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В. Шевченко

18.08.2021