РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

за участю секретаря: Мазій І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 02 лютого 2021 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що 24 грудня 2002 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 06, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що протягом останнього часу в них з відповідачкою погіршились сімейні стосунки, шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Вважає, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачкою розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності. Згодна на розірвання шлюбу.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2002 року виконкомом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 06 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що сторони мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день ухвалення рішення досяг повноліття, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є неповнолітнім.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, відповідач також, про що вказано у їхніх заявах, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Враховуючи те, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, через це шлюб фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 197, 200, 206, 259, 265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24 грудня 2002 року виконкомом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 06 , - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий.

Головуючий /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко