ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 752/1960/21
провадження № 2/753/6166/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому підготовочому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних Олег Валерійович про визнання заповіту нікчемним, -

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних Олег Валерійович про визнання заповіту нікчемним.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

17 лютого 2021 року позивачем усунуто недоліки, зазначено місце проживання відповідача.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 14271497 від 18 лютого 2021 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року позовну заяву передано на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позивачу, зокрема, у позовній заяві позивач не вказав повний перелік спадкової маси, її місцезнаходження, та не надав до матеріалів позовної заяви належних та допустимих доказів дійсної вартості об`єктів нерухомого майна щодо яких існує у даній справі спір, що є суттєвою обставиною, так як внаслідок цього неможливо встановити підсудність даної справи.

22 листопада 2021 року позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року, яку внесено до протоколу судового засідання, прийнято заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви.

У підготовчому засіданні представник позивача наголошував на тому, що основна частина нерухомого майна, яке підлягає спадкуванню, територіально знаходиться у Голосіївському районі м. Києва.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що матеріали вказаної цивільної справи слід передати до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністюз огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлюється виключна підсудність, згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, усі позови, що виникають з приводу нерухомого майна, мають пред`являтися до суду за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, якщо, наприклад, пред`явлені позовні вимоги, що виникли із договору найму жилого приміщення, орендинерухомості, то позов подається з дотриманням правил про виключну підсудність, тобто до суду за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 по справі № 911/9390/18 щодо територіальної юрисдикції (підсудності) зроблено наступні висновки.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем заявлено вимоги, що виникають з приводу нерухомого майна, зокрема визнання заповіту нікчемним, яким охоплюється об`єкти нерухомого майна, гаражний бокс № НОМЕР_1 в гражно-автомобільному кооперативі «Салют», за адресою: м. Київ, вул. Теслярська, 6, вартістю 290 869,70 грн. та 1/4 частина квартири АДРЕСА_2 , вартістю 165 266,87 грн. Вбачається, що вартість нерухомого майна, гаражного боку є вищею в спадковій масі.

Згідно із ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що з позовної заяви та доданих до позовної заяви матеріалів не вбачається підстав для розгляду позову в Дарницькому районному суді м. Києва, оскільки розгляд даного спору віднесено до виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна, що за адміністративно-територіальним поділом належить до Голосіївського районного суду м. Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки дана справа за правилами виключної підсудності, встановленою ст. 30 ЦПК України, належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Голосіївського районного суду м. Києва, цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних Олег Валерійович про визнання заповіту нікчемним - підлягає передачі до цього суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва, а тому підлягає передачі до Голосіївського районного суду м. Києва, до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 31 ЦПК України належить розгляд вищезазначеної цивільної справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 30,31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу №752/1960/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних Олег Валерійович про визнання заповіту нікчемним - передати за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: