Справа № 331/519/21
Провадження № 2/331/825/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря Рухлової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. За період з 01.04.2016 р. по 31.12.2020 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 45 779,21 грн. Божник не належним чином виконувала свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим Концерн «МТМ» змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 05.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначено, що Концерн «МТМ» не є виконавцем або постачальником житлово-комунальних послуг з теплопостачання в будинку АДРЕСА_1 . Позивач не надав доказів, що квартира належить відповідачу. Позивач ігнорує п. 2 рішення міськради від 29.01.2009 р. ухиляючись від укладення договорів зі споживачами. Не надано доказів, що у позивача є «власні мережі» та що ці мережі приєднані до буд. АДРЕСА_1 . Розрахунок суми боргу відсутній, оскільки потрібно навести формулу розрахунку з посиланням на конкретний тариф, коли і ким він встановлений, якою є одиниця виміру послуги та ін. Облік заборгованості повинен здійснюватися за правилами ведення бухгалтерського обліку. За правилами ст. 257 ЦК строк позовної давності складає три роки, а тому суми нараховані позивачем за період до січня 2018 р. підлягають виключенню з загальної суми позовних вимог.

16.09.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води для споживачів м. Запоріжжя, є ліцензіатом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Оскільки буд. АДРЕСА_1 є житловим, то він обладнаний центральним опаленням, холодним водопостачанням, центральною каналізацією, електропостачанням. Відсутність між сторонами договору на надання послуг з централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном «МТМ» послуги, оскільки обов`язок оплати виникає з Закону. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до Правил № 630. Щомісяця теплопостачальною організацією споживачеві надається платіжна квитанція, де зазначена інформація про тариф та вказано суми нарахувань. Нормами ЦПК не передбачено вимог щодо оформлення розрахунку заборгованості, довідка щодо заборгованості складена з чітким зазначенням сум заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення. У житловому будинку АДРЕСА_1 , де знаходиться квартира відповідача, встановлено прилад обліку теплової енергії. Таким чином, нарахування заборгованості з теплопостачання проводилося згідно показників загально будинкового приладу обліку тепла. Відповідач погодився з нарахуванням за послуги з централізованого опалення, що підтверджується оплатою за послуги, а саме січень 2017 р. у розмірі 4949,24 грн., та за січень 2018 р. у розмірі 8500,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

За змістом ч. 3 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за постачання теплової енергії, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та є споживачем послуг з централізованого опалення, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» за вищевказаною адресою.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 , заведеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.04.2016 року по 31.12.2020 року, нарахована плата за спожиту теплову енергію на суму 45 779,21 грн.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи розгорнутий розрахунок заборгованості (із зазначенням опалювальної площі, тарифу, періоду), методику нарахувань за послуги з централізованого опалення, роздруківки з показниками приладу обліку, роздруківки по особовому рахунку, копію паспорту на лічильник, а тому суд, вивчивши надані документи, вважає розрахунок заборгованості повним та вірним.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

При цьому суд виходить з того, що квартира відповідача була підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їй надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не зверталася, факт отримання вказаних послуг нею не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію здійснювала лише частково.

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо оплати послуг за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 45 779,21 грн., яка підлягає стягненню з неї у судовому порядку.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 22.03.2017р. у справі № 6-43цс17.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно наявного в матеріалах розрахунку заборгованості позивачем нараховано суму боргу за оплату послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2016 р. по грудень 2020 р.

В січні 2017 року відповідачем сплачено 4949,24 грн., в січні 2018 р. 8500,00 грн.

При цьому, відповідачем не надано копій квитанцій з відображеними даними про призначення платежу, не обґрунтовано, що внесені відповідачем кошти в частковому розмірі за отримані послуги свідчать про визнання лише певної частини заборгованості.

За захистом свого права позивач звернувся 29.01.2021 року, шляхом направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку, в межах строку позовної давності.

За встановлених в справі обставин суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 безпідставно не оплачувалися отримані послуги за спожиту теплову енергію, а тому висновок суду про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 45 779,21 грн. за вказаний період є законним та обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 49) суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.04.2016 р. по 31.12.2020 року в розмірі 45 779 (сорок п`ять тисяч сімсот сімдесять дев`ять) гривень 21 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_4 Установа банку: ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478, ІПН: 58) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : В.М. Світлицька