ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/264/21 Справа № 199/9911/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Макаров М. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання кредитного договору частково неукладеним, визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання кредитного договору частково неукладеним, визнання договору недійсним.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що 18 липня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № СМ- БМЕ302/263/2008. Дане кредитне зобов`язання було забезпечено наступними угодами: договором іпотеки № РСL-302/421/2006 від 20 грудня 2006 року із змінами згідно договору про внесення змін та доповнень №1 від 18 липня 2008 року; договором поруки № SR-SМЕ302/263/2008 від 18 липня 2008 року. У 2014 році позивач усвідомив, що банком вчинюються недобросовісні дії щодо нього й звернувся до фахівців-експертів. Відповідно до висновку експертного дослідження № 51/36 від 27 травня 2014 року, позивач наголошує на наступні порушення банку: фіксований відсоток плаваючої процентної ставки в додатковому договорі №1 до кредитного договору визначений неоднозначно, оскільки у тексті додаткового договору розмір відсоткової ставки визначений цифрами 6,9 %, а прописом - 6,54%. Також експертом встановлено, що згідно Додатку № 1 «Графік повернення кредиту та сплати відсотків» від 07 квітня 2009 року зазначено, відсоткова ставка становить 7,0 % та 14,5 %, що не відповідає умовам договору № СМ-8МЕ302/263/2008 від 18 липня 2008 р., в якому розмір ставки FIDR не визначений, а фіксований відсоток становить 6,9 % або 6,54 %. Процентна ставка FIDR за кредитним договором є невизначеною, та залежить від низки чинників, які неможливо передбачити та врахувати на період дії кредитного договору до 18 липня 2023 року. Аналізуючи умови договору, розмір процентної ставки встановити не вдається за можливе. Також відсотки за кредитним договором були штучно збільшені на 1,39% чи 1,67% у високосний рік, що призвело до фактичного завищення нарахування відсотків на суму 8869,21 доларів США за весь період кредитування з 18.07.2008 р. по 18.07.2023 р., про що позивача не було повідомлено банком. Пункт 2 кредитного договору щодо встановлення річної бази нарахування відсотків у 360 календарних днів є недійсним. Також позивач посилається на те, що на момент укладення кредитного договору ЗАТ «ОТП «Банк» ні в самому кредитному договорі, ні в додатку № 1 «Графік повернення кредиту та сплати відсотків» не були проведені розрахунки сукупної вартості кредиту, реальної відсоткової ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Позивачем сплачено грошові кошти на загальну суму 99023,36 доларів США та 6103,28 грн., в тому числі: - 99023,36> доларів США на користь ПАТ «ОТП Банк» в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № СМ-SМЕ302/263/2008 від 18 липня 2008 року; - 4840,30 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк» як комісія за видачу кредиту; - 763,41 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк» як додаткова комісія за зміну умов договору; - 306,03 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк» як пеня по кредитному договору; - 193,54 грн. на користь страхових компаній, як страхові платежі за страхування від нещасного випадку позичальника банку. Вказані платежі є надмірно сплаченими та завчасно неузгодженими сторонами.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати кредитний договір неукладеним в частині п.3 щодо ставки FIDR, також недійсним в частині п.2 щодо річної бази нарахування процентів 360 календарних днів у році, а також визнати кредитний договір № СМ-SМЕ302/263/2008 від 18 липня 2008 року недійсним.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року визнано недійсним кредитний договір №СМ-SME302/263/2008, укладений 18 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 .. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року скасовано заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 9 лютого 2015 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання кредитного договору неукладеним в частині п.3 щодо ставки FIDR, недійсним в частині п.2 щодо річної бази нарахування процентів 360 календарних днів у році та визнання кредитного договору № СМ-SМЕ302/263/2008 від 18 липня 2008 року недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року залишено без змін.

У серпні 2019 року, ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у суді першої інстанції звернулася із апеляційною скаргою на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що недійсність кредитного договору в цілому або його окремих пунктів безпосередньо впливає на її обов`язки перед відповідачем та її права, зокрема, право власності на предмет іпотеки. Судом першої інстанції не було залучено її до участі у справі як третю особу, чим було порушено право на справедливий судовий розгляд. Крім того, апелянт вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не здійснив перевірку наявності підстав для визнання недійсними умов договору. При цьому, апелянт просила залучити її до участі у справі як третю особу на стороні позивача, визнати недійсними пункти № 2, 3 частини №1, п.п. 1.4.1.7.1, 1.4.1.7.2, 2.1.7, 2.1.8, 2.3.1., 1.11.2., 4.1 частини №2 кредитного договору від 18 липня 2008 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційне провадження у даній справі закрити, виходячи з наступного.

Статтею 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У ст. 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса, а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Колегією суддів встановлено, що питання за позовними вимогами ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання кредитного договору неукладеним та визнання договору недійсним вже остаточно розглянуті та вирішені по суті.

З вказаного вбачається, що оскаржуване рішення ніяким чином не впливає на законні права та обов`язки апелянта, оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просила апеляційний суд ухвалити нове рішення, яким необхідно визнати недійсними пункти № 2, 3 частини №1 кредитного договору, тобто фактично розглянути ті вимоги, які вже були предметом розгляду судів різних інстанцій по даній справі та в задоволенні яких було відмовлено.

Інші вимоги апелянта, щодо визнання недійсними п.п. 1.4.1.7.1, 1.4.1.7.2, 2.1.7, 2.1.8, 2.3.1., 1.11.2., 4.1 частини №2 кредитного договору від 18 липня 2008 року також не можуть бути розглянуті апеляційним судом, оскільки є самостійними позовними вимогами та можуть бути заявлені ОСОБА_1 в окремому позовному провадженні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що при ухваленні заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року не вирішувались питання про права та обов`язки ОСОБА_1 та даним рішенням не порушуються її права.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження з наведених вище підстав підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання кредитного договору частково неукладеним, визнання договору недійсним - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко