Справа № 175/2633/21
Провадження № 2-о/175/44/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Кучеренка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 та встановити відносно нього, терміном на 6 (шість) місяців, наступні заходи тимчасового обмеження прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею - ОСОБА_1 ; заборонити наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця її проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування нею; а також заборонити вести листування та телефонні переговори між ними.

У судове засідання ОСОБА_1 надала письмову заяву у якій повністю підтримала подану заяву та просила задовольнити її вимоги, а справу розглянути без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про місце та дату розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, та жодних заяв про відкладення розгляду справи також не направляв, у зв`язку з чим, вважаю за необхідне провести розгляд справи за його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .

В даній квартирі окрім неї, проживають також її колишній чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб з яким розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2016 року, ухвалене по справі №201/10711/16-ц (провадження №2/201/2526/16).

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно звільнити квартиру належну колишній дружині, та проявляє по відношенню до неї агресивну поведінкою, регулярно вчиняючи дії, які підпадають під ознаки домашнього насильства згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме дії психологічного насильства, здійснюючи словесні образи, погрози, залякування, приниження її як особистості і жінки.

Крім того судом встановлено, що з приводу таких дії, заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів, якими до ОСОБА_2 були вжиті заходи у вигляді проведення профілактичних бесід щодо недопущення порушення громадського порядку, публічної безпеки та насильства в сім`ї, винесені офіційні застереження.

Також відносно ОСОБА_2 складалися матеріали щодо адміністративних порушень за фактом вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, які були направлені до Дніпропетровського районного суду для розгляду і прийняття рішень. Відповідними Постановами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/3530/19 від 25.09.2019 року і по справі №175/4598/19 від 13.12.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбачених ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП і застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п.2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.ч. 3.4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Аналізуючи зазначені норми права та такі встановлені в судовому засіданні обставини справи, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, тому необхідно видати обмежувальний припис стосовно нього шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживає у належній їй на праві власності квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином право ОСОБА_2 на житло жодним чином не будуть порушені.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , тому вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки обмеження в частині заборони вести листування чи телефонні переговори між сторонами, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки у заявниці наявне виключне право щодо самостійного вирішення питання в частині спілкування з будь-якими особами через засоби телефонного зв`язку чи листування, тому в даній частині вимог заяви слід відмовити.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 259, 350-1, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), строком на 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього наступні обов`язки, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок Держави.

Рішення суду допустити до негайного виконанню у відповідності до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко