Провадження № 2-в/225/18/2021
Єдиний унікальний номер № 225/7278/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участі секретаря Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №0542/7143/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закінченій ухваленням рішення Пролетарського районного суду міста Донецька від 03.12.2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки вирішення питання щодо наявності правових підстав для задоволення зазначеної вище заяви неможливо за умов втрати провадження у цивільній справі № 0542/7143/2012, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.12.2020 року у справі №225/7144/20 було ініційоване питання щодо можливості відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 0542/7143/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закінченій ухваленням рішення Пролетарського районного суду міста Донецька від 03.12.2012 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме, шляхом направлення поштових повідомлень за юридичною адресою.

Інші учасники судового процесу до судового засідання також участі не приймали, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, а саме, шляхом направлення поштових повідомлень за офіційною адресою реєстрації (а.с. 42,43).

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

згідно зі ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За ч.ч.1, 2 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Так, згідно рішення Пролетарського районного суду м. Донецькавід 03.12.2012 рокуу цивільній справі №0542/7143/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ВБР», 83015, м. Донецьк, пр. Богдана Хмельницького, 102, МФО 380719, код ОКПО , п/р НОМЕР_2 заборгованість за кредитом: поточна у розмірі 4247,68 грн., прострочена 1946,65 грн., відсотками: поточна 43,59 грн., прострочена 853,35 грн., по комісії 840,00 грн., а також сума пені у розмірі 886,68 грн. та штраф у розмірі 1088,06 грн., в всього 9 906 (дев`ять тисяч дев`ятсот шість) гривень 27 коп. та суму судового збору у розмірі 214, 66 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 491 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в ЄДРСР інформація щодо набрання зазначеним вище судовим рішенням законної сили відсутня.

В свою чергу, згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.01.2021 року № 913/967/13/21Д/02.4Д, за даними АСВП виконавчий документ по цивільній справі №0542/7143/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованість за кредитним договором з 11.02.2013 року зареєстровано у Пролетарському районному відділі державної виконавчої служби м.Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Разом з тим встановлено, що у відділах державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначений виконавчий документ на виконанні не перебуває та не надходив (а.с. 44,45).

Будь-які інші матеріали судової справи, як і сама судова справа, після розгляду не були передані Пролетарським районним судом м. Донецькадо Дзержинського міського суду Донецької області, що підтверджено довідкою заступника керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області від 23.12.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявні у справі докази, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відновлення втраченого судового провадження в частині повного тексту рішення Пролетарського районного суду м. Донецькавід 03.12.2012 рокуу цивільній справі №0542/7143/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 353, 354, 488, 489, 490, 491, 493, 494, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №0542/7143/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме в частині ухвалення 03.12.2012 року Пролетарським районним судом м. Донецькарішення у цивільній справі №0542/7143/2012.

Вважати встановленим зміст рішення Пролетарського районного суду м. Донецькавід 03.12.2012 рокуу цивільній справі №0542/7143/2012 (повний текст) в наступній редакції: «

Справа № 2/0542/2293/2012

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2012 року Пролетарський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді: Мачуського О.М.

при секретарі Клімовій С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом ПАТ «ВБР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ`звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», в обґрунтування позову зазначив, що 18.11.2011 року між ПАТ «ВБР»(далі «Банк») та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № IKCASHG.16534.001 (далі «Договір»), відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000,00 гривень терміном користування до 17.11.2013 року під 18 % річних.

У порушення умов Договору, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.10.2012 року заборгованість по сплаті кредиту становить 1946,65 грн., заборгованість по сплаті процентів становить 853,35 грн. та заборгованість по сплаті комісії становить 840,00 грн. 13.04.2012 року Позивач направив повідомлення з вимогою достроково повернути суму заборгованості за кредитним договором у триденний строк, яку відповідач не виконав. У зв`язку з цим, Позивач вимагає також повернення поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4247,68 грн., сплати відсотків у розмірі 43,59 грн., пені у розмірі 886,94 грн., а також сплати штрафу у розмірі 1088,06 грн., а всього 9906,27 грн.

З цих підстав Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в розмірі 9906,27 гривень., а також суму судового збору 214,60 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Згідно довідки з довідково-адресного бюро зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, однак поштова кореспонденція поверталась на адресу суду з зазначенням «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У зв`язку з вищевказаним суд вважає відповідача повідомленим належним чином та вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ОСОБА_2 дитного договору № IKCASHG.16534.001 від 18.11.2011 року (а.с. 5-8), укладеного між Банком та ОСОБА_1 та заяви на видачу готівки № 31806 від 18.11.2011 року (а.с. 13) Банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000,00 гривень.

Відповідно до п. 1 Договору грошові кошти були надані в користування до 17.11.2013 року зі сплатою 18 відсотків річних та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1.50% від суми кредиту.

Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем щодо надання останньому кредитних коштів у розмірі 7 000,00 гривень.

Разом з тим Відповідач не виконував свої зобов`язання належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

13.04.2012 року Відповідачу, була направлена вимога про сплату заборгованості, але на момент подання позову заборгованість за кредитом не сплачувалась, що надає право позивачу звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором.

Частиною 1 ст. 1054 того ж Закону передбачено, що «за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».

З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 4) вбачається, що відповідачем взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором по сплаті кредиту, процентів за користування ним та комісії належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 12.10.2012 року за кредитом: поточна у розмірі 4247,68 грн., прострочена 1946,65 грн., відсотками: поточна 43,59 грн., прострочена 853,35 грн., по комісії 840,00 грн., в всього 7 931,27 гривень.

Згідно ст. 549 ЦК України, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань, Відповідач зобов`язаний сплатити Банку неустойку (штраф, пеня).

Відповідно п. 6.2 Кредитного договору, за порушення строків сплати процентів користування кредитом Банк має право нараховувати пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки, яка згідно розрахунку становить 886,94 грн.

Відповідно п.п. 6.2, 6.5 Кредитного договору при порушенні строків платежу по будь-якому з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1000,00 грн. + 5% від суми позову. Згідно розрахунку сума штрафу складає 1088,06 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом: поточна у розмірі 4247,68 грн., прострочена 1946,65 грн., відсотками: поточна 43,59 грн., прострочена 853,35 грн., по комісії 840,00 грн., а також сума пені у розмірі 886,68 грн. та штраф у розмірі 1088,06 грн., в всього 9 906,27 грн.

У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 214,60 гривень належить стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 536, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «ВБР`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ВБР», 83015, м. Донецьк, пр. Богдана Хмельницького, 102, МФО 380719, код ОКПО , п/р НОМЕР_2 заборгованість за кредитом: поточна у розмірі 4247,68 грн., прострочена 1946,65 грн., відсотками: поточна 43,59 грн., прострочена 853,35 грн., по комісії 840,00 грн., а також сума пені у розмірі 886,68 грн. та штраф у розмірі 1088,06 грн., в всього 9 906 (дев`ять тисяч дев`ятсот шість) гривень 27 коп.;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ВБР», 83015, м. Донецьк, пр. Богдана Хмельницького, 102, МФО 380719, код ОКПО , п/р 5044 судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 66 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Пролетарський районним судом м. Донецька за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Пролетарський районний суд м. Донецька. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Мачуський ».

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Довженко