Справа № 2-698/12
Провадження № 6/727/73/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі Худояровій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до примусового виконання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до примусового виконання.

Заяву обґрунтувала тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 серпня 2014 року по справі 2-698/12 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в сумі 637692 грн. 15 коп. На підставі зазначено рішення видано виконавчі листи.

29 січня 2015 року державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №46276756.

07 лютого 2006 рок між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №355/3-06 згідно з умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000,00 доларів США з розрахунку 15% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 07.02.2006 по 06.02.2011 на споживчі цілі.

Між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №355/3-06 від 07.02.2006 р.

11 грудня 2020 року між кредитором ТОВ «АСЕТС КОНСАЛТ» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги №036/20 за кредитним договором № 355/3-06 від 07 лютого 2006 року. Ціна відступлення права вимоги становить 70000 грн. На виконання умов договору ОСОБА_3 перерахував вказану суму коштів первісному кредитору.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 фактично набув права стягувача, тому вважають, що у боржника відсутній обов`язок виплачувати кошти стягувачу ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні.

Крім цього вказують, що на адресу боржника надійшло повідомлення від нового кредитора про погашення заборгованості відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», а саме шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

В зв`язку із викладеним просить визнати виконавчий лист від 24 вересня 2014 року у справі №2-698/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 637692 грн.15 коп. та судового збору у розмірі 3654 грн. таким, щ о не підлягає виконанню повністю.

Заявниця та її представник в судове засідання 27.07.2021 р. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи в суді.

Представник ПАТ «Дельта Банк», Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи в суді, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Так, ст.ст. 541, 542, 543 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, обов`язок солідарного боржника існує до повного погашення заборгованості.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 серпня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 637692 грн.15 коп., та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На виконання зазначеного рішення суду 24 вересня 2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було видано виконавчі листи.

Порядок виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процедуру визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа за наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Судом також встановлено, що 11 грудня 2020 року між ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» та ОСОБА_3 було укладено Договір відступлення права вимоги №036/20, відповідно до якого ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» відступило ОСОБА_3 право вимоги заборгованості за договором кредиту 355/3-06 (а.с.222-225).

Крім цього, 11 грудня 2020 року між ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» та ОСОБА_3 було укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором, відповідно до якого ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» відступило ОСОБА_3 право вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Голубничою О.В. 08 лютого 2006 року за реєстровим №639 (а.с.226-227).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки встановлено, що 11.12.2020 року до реєстру внесено запис про те, що іпотекодержателем нежилих приміщень за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с. 227-228).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом з`ясовано, що викладені у заяві обставини не підтверджуються належними та допустимим доказами, зокрема заявницею не надано суду: 1) будь-яких доказів, які б свідчили про факт відступлення ПАТ «Дельта Банк» права вимоги заборгованості за кредитним договором №355/3-06 від 07.02.2006р. ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» 2) доказів, які б свідчили про наявність у ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» повноважень розпоряджатись правом вимоги заборгованості за кредитним договором №355/3-06 від 07.02.2006р. 3) доказів, які б свідчили про факт повного виконання рішення суду солідарними боржниками.

З матеріалів справи слідує, що ПАТ «Дельта Банк» права вимоги заборгованості за кредитним договором №355/3-06 від 07.02.2006р. саме ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» не відступало. Договорів ТОВ «Український промисловий банк» чи його правонаступник ПАТ «Дельта Банк» з ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» не укладало (а.с.227).

При цьому сам факт укладення договорів між первісним кредитором і новим кредитором про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від обов`язку погасити заборгованість і відповідно не може бути підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки новий кредитор набуває права на заміну у встановленому законом порядку стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи наведенні вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 24.09.2014 року у справі №2-698/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 637692,15 грн. та судових витрат в розмірі 3654 грн. таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вище викладеного та Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 541,542,543,599 ЦК України, ст.ст. 2,89,260, 261, 353,432 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до примусового виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В.Ярема