ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/1039/19

Головуючий у першій інстанції - Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/152/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Бивалькевич Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» про витребування земельної ділянки із незаконного користування та відшкодування збитків,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області,

та зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» до ОСОБА_1 , Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження та державної реєстрації земельних ділянок,

дата та місце складання повного тексту рішення: 18 вересня 2020 року, м.Корюківка,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПСП «Прогрес» про витребування із незаконного володіння земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:000:1629 та :04:000:0447, що на праві приватної власності належать позивачу та про відшкодування збитків у розмірі 51417 грн 28 коп.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві власності належала земельна ділянка площею 5,2910 га. Між ним та ПСП «Прогрес» 20 квітня 2001 року було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. У 2018 році позивач звернувся до відділу Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області для реєстрації права власності та дізнався, що земельна ділянка, що йому виділена, вже зареєстрована в Державному земельному кадастрі за іншим власником. Розпорядженням Сновської РДА від 05 липня 2018 року №165 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації вже на інші земельні ділянки, а розпорядженням №257 від 24 жовтня 2018 року, затверджена технічна документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок (паїв). 06 листопада 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена реєстрація права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:000:1629 та :04:000:0447 та встановлені межові знаки.

Таким чином, ОСОБА_1 набув права власності на інші земельні ділянки, а земельні ділянки, що були передані позивачем в оренду ПСП «Прогрес», згідно договору оренди від 20 квітня 2007 року, фактично йому не належать, про що було повідомлено відповідача письмово та запропоновано розірвати договір оренди. Згідно відповіді ПСП «Прогрес» відмовило ОСОБА_1 у розірванні договору. Крім того, працівники ПСП «Прогрес», будучи належним чином повідомленими про право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки :04:000:1629 та :04:000:0447 самовільно захопили їх, знищили 5 межових знаків та знищили посіви на зазначених земельних ділянках площею 4,5338 га та 1,1997 га, шляхом переорювання сходів овсу та посіву соняшника.

За скаргою ОСОБА_1 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській обл. проведено перевірку та 14 серпня 2019 року складено акт згідно висновку якого ПСП «Прогрес» самовільно зайнято земельні ділянки :04:000:1629 та :04:000:0447 загальною площею 5,7057 га. Відповідачу надано строк на усунення порушень земельного законодавства, проте ПСП «Прогрес» не звільнило земельну ділянка та зазначеними діями заподіяно позивачу збитки у вигляді майнової шкоди.

В грудні 2019 року ПСП «Прогрес» звернулось з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Сновської РДА про скасування розпорядження №257 від 24 жовтня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок (паїв) в натурі (на місцевості) для реєстрації права власності» та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровим номерами :04:000:0447, :04:00061629, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 серпня 2004 року між ПСП «Прогрес» та Щорською РДА був укладений договір оренди землі, який зареєстрований в виконкомі Хотуницької сільської ради Щорського р-ну Чернігівської обл., про щ в Державному реєстрі земель вчинено запис 02 серпня 2004 року за №4. Згідно даного договору в оренду підприємства були передані земельні ділянки загальною площею 773,85 га строком 49 років.

Згідно з даним договором за підприємством закріплені невитребувані паї, в тому числі номери НОМЕР_2 і НОМЕР_1 , на які незрозуміло на якій підставі розпорядженням Сновської РДА №165 від 05 липня 2018 року було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1

ПСП «Прогрес» вважає, що розпорядження Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області від 05 липня 2018 року №165 та від 24 жовтня 2018 року №257 підлягає скасуванню, оскільки прийняте без належних на те повноважень.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволено зустрічний позов ПСП «Прогрес» до ОСОБА_1 , Сновської РДА, скасовано розпорядження голови Сновської РДА від 24 жовтня 2018 року №257 про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок (паїв) в натурі (на місцевості) для реєстрації права власності та скасовано державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0447, :04:000:1629.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 фактично реалізував своє право на приватизацію земельних ділянок двічі: на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №011487 та на підставі розпоряджень Сновської РДА №165 від 05 липня 2018 року та №257 від 24 жовтня 2018 року, виданих всупереч вимогам закону та належних повноважень, визначених ст.21 ЗУ «Про місце державні адміністрації». При цьому земельні ділянки № НОМЕР_2 і НОМЕР_1 на які ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою та передано у власність, перебувають у користуванні позивача за зустрічним позовом на підставі договору оренди від 02 серпня 2004 року укладеним між ПСП «Прогрес» та Щорською РДА, тобто на законних підставах.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову ПСП «Прогрес».

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу позовної заяви. Позивач-відповідач стверджує, що у 2018 році в міжрайонному управлінні у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області був вилучений Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №011487 для подальшого скасування.

ОСОБА_1 наголошує, що він набув право на земельну ділянку у встановлений законом спосіб та зареєстрував у встановленому законом порядку. Посилання суду на договір оренди ПСП «Прогрес» та Щорської РДА на спірну земельну ділянку, як на документ, який надає право користування земельною ділянкою ПСП «Прогрес», свідчить про його недослідження судом, оскільки в ньому передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, зокрема у разі отримання власником земельної ділянки.

Не погоджується ОСОБА_1 з висновком суду про те, що він двічі реалізував своє право на приватизацію земельної ділянки. Зазначає, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у його власності перебувають лише земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які видані на підставі сертифікатів на земельну частку(пай) серії ЧН №0113046 від 25 жовтня 1996 року №44.

Скаржник зазначає, що потреба виправити минулу помилку, допущену державним органом, не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісний дій державного органу. Ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Дані обставини судом першої інстанції не взяті до уваги, неправильно досліджені та оцінені докази.

Крім того, ОСОБА_2 вказує,що ОСОБА_3 не мала та не має процесуального права на представництво ПСП «Прогрес» у суді.

ПСП «Прогрес» у визначений судом строк подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача-позивача просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Доводи відзиву полягають у тому, що управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не уповноважений на скасування державних актів та за повідомленням управління у них відсутня інформація щодо скасування державного акту ІІІ-ЧН №011487. При цьому факт визнання недійсним державного акту не може вплинути на розгляд даної справи, оскільки визнання недійсним державного акту через помилку в номері земельної ділянки не впливає на рішення в даній справі, Сновська РДА не уповноважена на власний розсуд присвоювати інший номер земельних ділянок. Представниця зазначає, що ОСОБА_1 мав звернутися до суду з позовом про визнання недійсним державного акту та визнання права власності земельну ділянку.

Не погоджується представниця ПСП «Прогрес» з сумою збитків, визначеною ОСОБА_1 , оскільки вона має розраховуватись виключно на підставі Постанови КМУ «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» від 19 квітня 1993 року №284, розрахунок повинен встановлюватися виключно на підставі методики. Зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною підставою мають бути протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. За відсутності хоча б одного з елементів відповідальність не настає.

Також представниця зазначає, що її повноваження в суді підтверджуються ордером, копією свідоцтва про шлюб, з якого й вбачається, що вона змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , а відсутність в ЄРАУ даних про адвоката не позбавляє права представляти інтереси клієнта.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам не відповідає рішення суду першої інстанції.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 листопада 2001 року ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю (ІІІ-ЧН №011487), передана у приватну власність земельна ділянка, площею 5,2910 гектарів в межах, згідно з планом (а.с.47 т.1).

Між ОСОБА_1 та ПСП «Прогрес» 20 квітня 2007 року укладений договір оренди землі, а саме вищезазначеної земельної ділянки, який зареєстрований у Щорському райвідділі регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України за №03 (а.с.48-49 т.1).

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся до відділу Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області для реєстрації права власності на земельні ділянки, що передані у власність згідно Державного акту на право приватної власності на землю (ІІІ-ЧН №011487), але виявилося, що земельні ділянки, що йому виділені, вже зареєстровані в Державному земельному кадастрі за іншим власником - ОСОБА_6 .

Згідно розпорядження №165 від 05 липня 2018 року, виданого Сновською РДА Чернігівської області, затверджений додаток до протоколів про розподіл земельних ділянок між власниками сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) колишнього КСП «Прогрес» та ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), вже на інші земельні ділянки (а.с.17, 18, 19 т.1).

Розпорядженням №257 від 24 жовтня 2018 року Сновської РДА Чернігівської області затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок (паїв) в натурі (на місцевості), що виділені ОСОБА_1 , які розташовані за межами населених пунктів на території Сновського району Чернігівської області та останній зобов`язаний зареєструвати земельні ділянки згідно чинного законодавства (а.с.20, 21-46 т.1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 06 листопада 2018 року за ОСОБА_1 проведена реєстрація права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:000:1629 та :04:000:0447 (а.с.15, 16 т.1).

ОСОБА_1 звернувся до ПСП «Прогрес» з вимогою про розірвання договору оренди землі від 20 квітня 2007 року (а.с.50-52 т.1), проте отримав відмову (а.с.53 т.1).

Також ОСОБА_1 звертався до відділу Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській обл. з заявою про вчинення адміністративного правопорушення ПСП «Прогрес» (а.с.54-55 т.1); до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на бездіяльність працівників Держгеокадастру (а.с.56-57, 58 т.1).

За результатами перевірки повідомлень ОСОБА_1 встановлено, що директором ПСП «Прогрес» самовільно зайнято земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_1 з кадастровими номерами :04:000:1629 та :04:000:0447 (а.с.59, 60-63 т.1).

Також з матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2004 року між ПСП «Прогрес» та Щорською РДА був укладений договір оренди землі, який зареєстрований в виконкомі Хотуницької сільської ради Щорського району Чернігівської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 серпня 2004 року за №4. Згідно даного договору в оренду ПСП «Прогрес» були передані земельні ділянки загальною площею 773,85 га строком на 49 років з переліком невитребуваних паїв, закріплених за ПСП «Прогрес» (а.с.91-92, 93, 94-95 т.1).

За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській обл. від 29 серпня 2019 року №19-25-0.202-326/117-19 ОСОБА_1 видано Державний акт на право власності на землю від 20 листопада 2001 року серії ІІІ-ЧН №011487 на підставі рішення XVI серії ХХІІІ скликання Хотуницької сільської ради від 26 березня 2001 року видавався, про що в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні частки (паї) зроблений запис за №238. Відповідно до Додатку №3 до протоколу засідання тимчасової комісії по врегулюванню земельних відносин колишнього КПС «Прогрес» від 16 березня 2022 року ОСОБА_1 належить номер земельної ділянки (паю) ріллі НОМЕР_3. Інформація щодо скасування даного державного акту у відділі відсутня. Також повідомлено, що у 2011 році ПП «Землемір» була розроблена технічна документація із землеустрою по переоформленню документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай № НОМЕР_3 ), взамін державного акту на право приватної власності на землю (ІІІ-ЧН №011489) громадянину ОСОБА_6 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,2910 га (а.с.130 т.1).

Зі списку членів колишнього КСП «Прогрес» Хотуницької сільської ради та пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 виділена земельна ділянка під № НОМЕР_3 , а ОСОБА_6 під № НОМЕР_4 (а.с.194-196 т.1).

Також в матеріалах справи наявна Інформація з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно згідно якої ОСОБА_1 належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 4,5338 з кадастровим номером :04:000:0447 та площею 1,1997 га з кадастровим номером :04:000:1629 (а.с.138-139 т.1); копія Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Прогрес» площею 3053,8 га (а.с.224-225, 226-227, 228-231 т.1).

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано недійсним державний акт Серії ІІІ-ЧН №011487 від 20 листопада 2001 року, виданий на підставі рішення ХVІ сесії ХХІІІ скликання Хотуницької сільської ради Щорського р-ну Чернігівської обл. від 26 березня 2001 року, про що в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні частки (паї) зроблений запис №238 на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 5,2910 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без кадастрового номеру, яка розташована на території Сновської міської ради Сновського р-ну Чернігівської обл. (а.с.8-9 т.2).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, згідно пункту 1 якого паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації (пункт 6 Порядку паювання земель).

Процедуру розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано «Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року №122.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Згідно статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, висновок суду про те, що земельні ділянки № НОМЕР_2 і НОМЕР_1 , на які ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, перебувають у користуванні ПСП «Прогрес» на підставі договору оренди від 02 серпня 2004 року, що виключає задоволення позову ОСОБА_1 , не ґрунтуються на законі.

При цьому, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що у договорі оренди земельної ділянки від 02 серпня 2004 року, укладеного між ПСП «Прогрес» та Щорською РДА передбачено, що даний договір може бути розірвано в односторонньому порядку у разі отримання власниками земельної ділянки і видачу їм державних актів на право власності на землю.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що договір оренди ПСП «Прогрес» та Щорської РДА може бути розірвано в односторонньому порядку, зокрема у разі отримання власником земельної ділянки, заслуговують на увагу.

Також апеляційний суд не погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_1 двічі реалізував своє право на приватизацію земельної ділянки, оскільки при розгляді справи з`ясовано, що виділена ОСОБА_1 земельна ділянка під № НОМЕР_3 була зареєстрована за ОСОБА_6 , тому позивачу-відповідачу було виділено земельні ділянки загальною площею 5,2910 га із невитребуваних земельних ділянок, що не є порушенням земельного законодавства та не свідчить про приватизацію ОСОБА_1 земельних ділянок двічі. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у власності ОСОБА_1 перебувають лише земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які видані на підставі сертифікатів на земельну частку(пай) серії ЧН №0113046 від 25 жовтня 1996 року №44. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині приймаються апеляційним судом до уваги.

Доводи позивача-відповідача, що потреба виправити минулу помилку, допущену державним органом, не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісний дій державного органу, ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, є слушними.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи.

У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

За таких обставин, помилка, яка виникла внаслідок виділення земельної ділянки ОСОБА_6 не має впливати на право ОСОБА_2 на оформлення свого права на земельну ділянку (пай).

Водночас доводи ОСОБА_2 , що ОСОБА_3 не мала та не має процесуального права на представництво ПСП «Прогрес» у суді відхиляються апеляційним судом, оскільки вбачається, що ОСОБА_3 представляла інтереси відповідача-позивача на підставі ордеру. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб, з якого й вбачається, що ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , також представник надавала копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Доводи відзиву, що управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не уповноважене на скасування державних актів та за повідомленням управління у них відсутня інформація щодо скасування державного акту ІІІ-ЧН №011487, відхиляються апеляційним судом, оскільки вбачається, що саме рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано недійсним державний акт Серії ІІІ-ЧН №011487 від 20 листопада 2001 року.

З вищезазначених підстав помилковими також є припущення ПСП «Прогрес», що факт визнання недійсним державного акту не може вплинути на розгляд даної справи, оскільки визнання недійсним державного акту через помилку в номері земельної ділянки не впливає на рішення в даній справі, Сновська РДА не уповноважена на власний розсуд присвоювати інший номер земельних ділянок.

Разом з тим доводи ПСП «Прогрес», що ОСОБА_1 не доведено розмір збитків апеляційним судом приймаються до уваги.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 затверджено «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Розрахунок повинен встановлюватися виключно на підставі методики. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас матеріали справи не містять будь-якого розрахунку збитків, визначеного комісією, як це передбачено Порядком. Крім того, відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 поніс такі збитки.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, представник позивача повідомила про обізнаність з наслідками ненадання доказів та зазначила, що інші докази на обґрунтування розміру майнової шкоди у позивача відсутні, не заперечувала проти розгляду справи за наявними у справі доказами.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на вказані вище норми права, невірно встановив фактичні обставини справи та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та про задоволення зустрічного позову ПСП «Прогрес», у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 в частині витребування із незаконного володіння ПСП «Прогрес» земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:000:1629 та :04:000:0447, що належать ОСОБА_1 на праві власності. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічного позову ПСП «Прогрес» до ОСОБА_1 , Сновської РДА Чернігівської обл. про скасування розпорядження та державної реєстрації земельних ділянок слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» про витребування земельної ділянки із незаконного користування та відшкодування збитків задовольнити частково.

Витребувати із незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:000:1629 та :04:000:0447, що належать ОСОБА_1 на праві власності.

У задоволенні решти позовних вимог та у задоволенні зустрічного позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» до ОСОБА_1 , Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження та державної реєстрації земельних ділянок - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2021 року.

Головуючий: Судді: