Провадження № 2/638/5134/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого суддя Семіряд І.В.

За участю секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач приєднався, підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він погодився на одержання кредиту та його умови. В результаті чого банк встановив відповідачу кредитну лінію у розмірі 15 000 грн на строк 36 місців, з процентною ставкою 30% на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Банк свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти, а відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 08.07.2021 складає 17511,20 грн. У зв`язку з чим банк просить стягнути прострочену заборгованість з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив залучити до матеріалів справи квитанції на суму 10100 грн та 5680 грн на підтвердження того, що заборгованість погашена.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

27.10.2015 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач приєднався, підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він погодився на одержання кредиту та його умови. В результаті чого банк встановив відповідачу кредитну лінію у розмірі 15 000 грн на строк 36 місців, з процентною ставкою 30% на картковий рахунок з використанням платіжної картки.

Відповідно до п. 1.10.1 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Банк свої зобов`язання виконав. ОСОБА_1 у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у сумі 17511,20 грн, із яких 14977,63 грн -загальна сума основної заборгованості, 618,49 грн загальна сума заборгованості по сплаті процентів, 14,00 грн - загальна сума заборгованості за РКО (комісія), 79,17 грн загальна сума нарахованої пені, 1079,35 грн сума витрат від інфляції, витрати інфляції за несвоєчасне погашення процентів -54,61 грн, три відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України 653,12 грн та 34,38 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами.

У статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначеною статтею визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 17.11.2021 сплатив АТ «Ощадбанк» 10100 грн та 16.11.2021 - 5680 грн, що у загальній сумі становить 15780 грн. Тобто відповідачем сплачено загальну суму основної заборгованості у розмірі 14977,63 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 618,49 грн, комісія - 14 грн, пеня 79,17 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів -54,61 грн. станом на день розгляду справи залишається не сплачена заборгованість за кредитним договором у сумі 1043,18 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується позовних вимог АТ «Ощадбанк» про стягнення 3% річних у порядку ст. 625 ЦК України у сумі 653,12 грн та 34,38 грн.

За змістомч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. ст.1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпеченіч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що термін дії банківської платіжної картки, яка видана ОСОБА_1 до жовтня 2023 року. Окрім того, в позовній заяві позивачем вказано, що договір є чинним.

Таким чином, оскільки строк кредитування не сплив, строк дії картки встановлений до жовтня 2023 року, правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі статтею 625 ЦК України, в розмірі 653,12 грн та 34,38 грн відсутні.

Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначаючи ціну позову 17511,20 грн. При цьому, судом відмовлено у задоволені позову про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі статтею 625 ЦК України, в розмірі 653,12 грн та 34,38 грн, у загальній сумі 687,50 грн. Одночасно суд дійшов до висновку, що сума у розмірі 16823,70 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Тобто, позовні вимоги обґрунтовані на 96,1%, відповідно і судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 96,1%, що становить 2181,50 грн (2270 грн * 96,1%).

Відповідач ОСОБА_1 визнав зазначену обгрунтовану суму заборгованості, після відкриття провадженні у справі сплатив заборгованість у загальному розмірі 15780 грн.

Отже, з урахуванням того, що відповідачем визнано суму заборгованості, у добровільному порядку сплачено заборгованість, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути 50% судового збору з державного бюджету від

Оскільки позовні вимоги «Ощадбанк» обґрунтовані, та у разі не сплати відповідачем, підлягали б до задоволення, на 96,1%, відповідно судовий збір підлягає розподілу у такому порядку: 1090,75 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, 1090,75 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, судові витрати у розмірі 88,50 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 526,527,530,599,610,629,1048,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13,81,141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 1043 (одна тисяча сорок три) грн 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» сплачену суму судового збору у розмірі 1090 (одна тисяча дев`яносто) грн 75 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському району м. Харкова повернути Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір сплачений відповідно до квитанції №519 від 22.07.2021 у розмірі 1090 (одна тисяча дев`яносто) грн 75 коп.

В іншій частині у задоволені позову - відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач- АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», , м. Харків, м-н Конституції, 22, 61003.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД