ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2021 року

м.Харків

справа №635/6035/20

провадження №22-ц/818/4591/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Прядко Олеся Сергіївна,

апелянт - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Прядко Олеся Сергіївна, про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2021 року, постановлене під головуванням судді Савченка Д.М., в залі суду в смт. Покотилівка, Харківської області, (повний текст судового рішення складено 07 квітня 2021 року), -

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, яка в подальшому була уточнена, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Прядко Олеся Сергіївна.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала зі ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вважає, що рішенням суду порушуються права та законні інтереси неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що 07.12.2018 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_2 . Вказаний заповіт ОСОБА_2 знайшла наприкінці березня 2021 року, після чого звернулась до нотаріуса, який її повідомив, що після смерті ОСОБА_4 вже відрита спадкова справа у приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. ОСОБА_2 направила на адресу Приватного нотаріуса ХМНО - Прядко О.С. заяву від 27.05.2021 року, в якій повідомила нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом її малолітнім сином ОСОБА_5 . Вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Матеріали справи не містять доказів щодо ведення спільного господарства, спільної оплати комунальних послуг чи придбання спільного майна у власність чи вчинення інших дій, які б свідчили, про постійне проживання осіб однією сім`єю. Не надано також і письмових доказів, що ОСОБА_4 хворіла, якими хворобами, не надано чеків про придбання ліків для неї. Також, суд не звернув уваги, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі та проживає однією сім`єю з своїм чоловіком, та не надав оцінки цьому факту. Вказаний факт ґрунтується на припущеннях та не підтверджено належними на те доказами. Тому вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. Зазначає, що у даній справі має місце спір про право.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Виходячи зі змісту положень даної статті, особи, які не брали участі у розгляді справи але звертаються з апеляційною скаргою, оскільки вважають, що суд вирішив питання про їх права та обв`язки, повинні довести, а апеляційний суд повинен з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з доведеності ОСОБА_1 факту проживання більше п`яти років однією сім`єю із ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 .

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла троюрідна сестра заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 17 вересня 2019 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2006 року.

14 лютого 2020 року приватним нотаріусом Прядко О.С. Харківського міського нотаріального округу було відкрито спадкову справу № 65519308, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59433704 від 14.02.2019 року.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Прядко О.С. № 91/02-14 від 04.09.2020 року в спадковій справі № 01/202 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , але зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , є данні про спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім неї спадщину ніхто не прийняв.

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її троюрідною сестрою, вона не мала інших, ніж заявниця, родичів, з кінця 2006 року проживала однією сім`єю з заявницею у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, разом харчувалися, в них були спільні витрати, після смерті ОСОБА_4 всі її речі залишилися у володінні ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину, а також у встановлений законодавством строк звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Встановлення юридичного факту проживання разом із ОСОБА_4 більше п`яти років однією сім`єю необхідне ОСОБА_1 для реалізації нею спадкових прав, які виникли у заявниці після смерті ОСОБА_4 ..

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Таким чином, факти, що мають юридичне значення це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Матеріали справи свідчать про те, що 07.12.2018 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.103).

Матір`ю ОСОБА_5 , 2009 року народження, є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.104).

Відповідно до статті 1268 ЦК України - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

27.05.2021 року ОСОБА_2 направила на адресу Приватного нотаріуса ХМНО - Прядко О.С. заяву, в якій повідомила нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом її малолітнім сином ОСОБА_5 .

Наведе свідчить про те, що ОСОБА_5 , 2009 року народження, згідно заповіту є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки ОСОБА_5 , 2009 року народження, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , встановлення юридичного факту проживання заявниці разом із ОСОБА_4 більше п`яти років однією сім`єю впливає на його права.

Під спором про право розуміють певний стан суб`єктивного права. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Враховуючи, що встановлення юридичного факту проживання разом із ОСОБА_4 більше п`яти років однією сім`єю необхідне ОСОБА_1 для реалізації нею спадкових прав, які виникли у заявниці після смерті ОСОБА_4 , і таке встановлення взаємопов`язано з прийняттям спадщини за заповітом ОСОБА_5 , 2009 року народження, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, в порушення вимог ЦПК України не перевірив наявність заповітів після смерті ОСОБА_4 , не встановив коло заінтересованих осіб у даній справі та розглянув справу в порядку окремого провадження за наявності спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно із частиною 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи те, що у даному випадку існує спір про право на спадщину, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються незгоди із висновками суду по суті заявлених вимог, - не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки вони є передчасними.

З огляду на викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне - без розгляду.

Залишення заяви без розгляду, не позбавляє права подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2021 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 18.08.2021 року.