Головуючий у 1-й інстанції Копилова Л.В.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
У Х В А Л А

22 січня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Попової С.А., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Лариси Семенівни про відновлення реєстрації договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 червня 2016 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. відновити записи про: реєстрацію іпотеки (реєстраційний № 9806144) відповідно Договору іпотеки від 07 травня 2010 року (реєстраційний № 774) предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 ; про реєстрацію заборони відчуження цього об`єкту нерухомого майна (реєстраційний № 9805952) - закрито.

Не погодившись з ухвалою від 21.06.2016, ОСОБА_1 30.12.2020 подав апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 січня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме: викладення ОСОБА_1 інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто виникнення в нього об`єктивних обставин, що не залежали від волі заявника, які зашкодили своєчасній подачі апеляційної скарги, починаючи з 21.06.2016.

18.01.2021 на адресу Донецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 із викладенням таких підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали від 21.06.2016: апелянт є інвалідом 2 групи і за станом здоров`я, у зв`язку з частковою втратою пам`яті не міг пам`ятати, що існує оскаржувана ухвала, повний текст її не отримував, і дізнався про її існування тільки з постанови Донецького апеляційного суду від 16.12.2020 по іншій справі № 265/8127/18. Також до заяви на підтвердження своїх доводів з приводу стану здоров`я апелянтом додано низку медичних документів за період 2005-2011 роки.

Проте, апеляційний суд не вважає наведені заявником обставини поважними причинами, з якими закон пов`язує можливість поновлення пропущеного процесуального строку, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, оскаржувати судові рішення і виконувати інші процесуальні обов`язки, у визначених законом випадках.

Аналогічні положення щодо зобов`язання осіб, які беруть участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки втілені у ч. 3 ст. 27 ЦПК України в редакції, чинній на момент прийняття оскарженої ухвали у червні 2016 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України, чинної на момент прийняття оскарженої ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дні її проголошення.

З урахуванням постановлення даної ухвали 21.06.2016 за участю ОСОБА_1 , пояснення якого були заслухані судом першої інстанції в судовому засіданні, строк на оскарження даної ухвали сплив ще 26.06.2016.

Впродовж понад 4,5 роки позивачем не оскаржувалася дана ухвала. І поважних причин довготривалого пропуску цього строку в доданих ОСОБА_1 документах, в тому числі медичного характеру щодо стану здоров`я за період 2005-2011 року, не вбачається.

У змісті заяви від 18.01.2021 заявник наводить обставини, що протирічать одна одній. З однієї сторони, заявник вказує на те, що він не міг пам`ятати через вади пам`яті про постановлення судом ухвали у справі № 265/2402/16-ц, що свідчить про визнання заявником факту існування такої ухвали. З іншої сторони, заявник вказує інше - що він дізнався про постановлення ухвали у 2016 році тільки постанови Апеляційного суду Донецької області від 16.12.2020 у іншій справі № 265/8127/18, що не відповідає дійсності.

Так, в своїй апеляційній скарзі, поданій ще 27.11.2020 в межах цієї справи № 265/8127/18 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.11.2020 (як вбачається з електронних документів даної справи), ОСОБА_1 сам мотивував, що підстави у справі № 265/8127/18 (позов ОСОБА_1 про зобов`язання приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. поновити запис про реєстрацію іпотеки, згідно з договором іпотеки від 07 травня 2010 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , відновити в Державному реєстрі запис про реєстрацію заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з договором іпотеки від 07 травня 2010 року, предметом якого є вказана квартира) і у справі № 265/2402/16-ц, в якій було закрито провадження, є різними (з цим не погодився суд апеляційної інстанції, наголосивши в своїй постанові від 16.12.2020 про тотожність підстав позову про той самий предмет між тими самими сторонами).

Тож, строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 21.06.2016, навіть з початком його обчислення з 27.11.2020, коли заявникові достеменно відомо про її постановлення і зміст, сплив.

Доводи заявника про необізнаність ще у червні 2016 року із прийнятим процесуальним рішенням про закриття провадження є вкрай непереконливими, оскільки він послідовно після закриття провадження звернувся до суду 25.09.2018 із тотожнім позовом до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (справа № 265/8127/18), що підпадає під ознаки унормованого п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України поняття дій зі зловживання процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Оскарження ОСОБА_1 ухвали суду від 21.06.2016 через 4,5 роки після її постановлення не відповідає задекларованим у ст. 43 ЦПК України і усталеній практиці Європейського Суду з прав людини принципам процесуальної добросовісності сторони.

Тож, намагання заявника відновити провадження через 4,5 роки є нехтуванням своїми процесуальними правами і обов`язками щодо подання апеляційної скарги у передбачений законом строк не узгоджується із процесуальним унормуванням у п. 5 ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, що порушує принцип юридичної визначеності, коли залучені до участі в справі зацікавлені особи мають розраховувати на те, що обмеження процесуальних строків апеляційного оскарження ухвали будуть дотримані.

Наведена в заяві ОСОБА_1 судова практика Верховного Суду по інших справах з подібними відносинами не є тими поважними причинами, які об`єктивно зашкодили заявникові своєчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу від 21.06.2016. Доказів існування непереборних в нього обставин, що об`єктивно завадили поданню апеляційної скарги ще у червні 2016 року, не представлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи недоведення апелянтом поважності підстав, які об`єктивно зашкодили своєчасній подачі апеляційної скарги, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 червня 2016 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Лариси Семенівни про відновлення реєстрації договору іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Суддя Донецького апеляційного суду С.А.Попова