Справа № 265/6189/21
Провадження № 2/265/1445/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

за участю:

представника позивачки адвоката Щербініна Є.М.,

представника відповідача ГУ ДКС України в Донецькій області Рабєєва Ю.Л., -

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. В обґрунтування позову посилалася на те, що 13 серпня 2019 року старшим оперуповноваженим з ОВС шостого відділу Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області підполковником податкової міліції Охріменком Вячеславом Броніславовичем відносно неї складно протокол про адміністративне правопорушення № 0722 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. Згідно з даним протоколом 13 серпня 2019 року о 13.23 годині у с. Старомлинівка Миру 3 вона реалізовувала пальне, не маючи ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України № 481/95 ВР від 19.12.1995 року. Відповідно до постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області провадження по справі закрите в зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. Внаслідок незаконного складання протоколу відносно неї їй завдано матеріальної та моральної шкоди, яка полягала в тому, що вона почала витрачати свій час з метою пошуку адвоката, який би зміг оскаржити вищевказаний протокол в суді, вона почала погано спати та боятися, що вона незаконно буде притягнута до адміністративної відповідальності. Просила стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на її користь у рахунок відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратору і суду 9601,51 гривень.

13 вересня 2021 року від ГУ ДФС у Донецькій області надійшов відзив на пред`явлений позов. За змістом відзиву відповідач пред`явлений позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву посилався на те, що позивачем не обгрунтовано в чому полягає спричинена йому моральна шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розляду, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення суб`єкта власних повноважень, не визначено, якими доказами це підтверджується. Належних доказів, що підтверджують притягнення посадових осіб до відповідальності за невиконання чи неналежне виконання ними своїх обов`язків, що могло завдати шкоди, позивачем також не надано.

12 жовтня 2021 року до суду надійшла заява прокурора Лівобережної окружної прокуратори про вступ у справу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2021 року за вказаним позовом було відкрито спрощене провадження у справі із викликом сторін.

Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року допущено до участі у справі Лівобережну окружну прокуратуру Донецької області.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивачки адвокат Щербінін Є.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що наслідки спричиненої позивачці моральної шкоди можуть настати у майбутньому. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ГУ ДФС у Донецькій області та прокурор Лівобережної окружної прокуратори, будучи у встановленому порядку повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не прибули, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу не надали.

Представник відповідача Державної Казначейської служби України в Донецькій області Рабєєв Ю.Л. позовні вимоги не визнав та підтримав доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності надані докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0722 від 13.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , реалізовувала пальне не маючи ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, чим порушила вимоги ст.. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП (а.с. 15-16).

Згідно протоколу вилучення в порядку ст.. 265 КУпАП 13 серпня 2019 року було вилучено з торгівельного обороту товарно-матеріальних цінностей на суму 856351 гривень (а.с. 17-18).

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 жовтня 2019 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрите за відсутністю складу правопорушення (а.с. 21-23).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній осіб незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійснення ним и своїх повноважень, відшкодовується державною, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежного від вини цих органів.

У п. 10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз`яснено, що при встановленні факту заподіяння шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Статтею 21 Податкового кодексу України визначено, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до п. 21.2.1 ПК України за прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов`язання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої посадової особи несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із п. 21.3 ПК України шкода, завдана платнику податків неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи.

За роз`ясненнями, наведеними у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачкою та його представником не надано суду належних та допустимих доказів незаконності дій відповідача Головного Управління ДФС в Донецькій області, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до ОСОБА_1 застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 жовтня 2020 року по справі № 312/262/18 (провадження № 61-14401св19).

На підставі вищевикладеного, суд приходе до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133-142, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління ДФС у Донецькій області, , юридична адреса: 87526 місто Маріуполь вулиця 130 Таганрозької дивізії 114;

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, юридична адреса: 87500, місто Маріуполь, проспект Миру, 68

Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2021 року.

Суддя