Справа № 344/8242/20
Провадження № 2/344/954/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Івано-Франківської територіальної громади про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

01.07.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

27.08.2020 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, в якій зазначається, що вона з чоловіком проживає окремо, сімейного життя не веде та шлюбних стосунків не підтримує. Вважає, що сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб існує лише формально. Вказує на те, що як зазначено у первісному позові ОСОБА_2 між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , проте з такою позицією ОСОБА_2 не погоджується, оскільки тривалий час малолітній син проживає з матір`ю на території Республіка Польща, де відвідував дитячий садок та навчається в школі. У дитини сформувались сталі соціальні зв`язки з однолітками, які зумовлюють його фізичний, розумовий, моральний, духовний та соціальний розвиток. Мати дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я духовного та розумового розвитку, переконана та вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього сина з нею, за місцем її реєстрації, як на території України, так і на території Республіка Польща. Враховуючи наведене просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з нею та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

08.09.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини прийнято до сумісного розгляду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, об`єднавши дані справи в одне провадження.

Представником третьої особи - орган опіки та піклування Івано-Франківської територіальної громади подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що працівниками Служби у справах дітей 08.04.2021 року було проведено бесіду з батьком ОСОБА_2 в телефонному режимі через додаток Вайбер. В результаті бесіди ОСОБА_2 повідомив, що не має заперечень, щоб малолітній син ОСОБА_3 проживав з матір`ю ОСОБА_1 , а також зазначив, що на даний час перебуває за кордоном.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Від представника позивача надійшла заява, в якій позивач та її представник позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з положенням ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно від 01.07.2020 року сторони зареєстрували шлюб 04.12.2012 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 1735.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно від 01.07.2020 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони.

Як вбачається із письмових пояснень наданих ОСОБА_1 . Службі у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, їхній син ОСОБА_3 постійно проживає разом з нею на території Республіки Польща, де відвідував дитячий садок, а на даний час навчається у школі.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради складено висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Суд вважає, що при розгляді питання щодо визначення місця проживання дитини орган опіки та піклування діяв в інтересах дитини та в межах своїх повноважень, передбачених СК України та Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, запросивши на засідання комісії сторони, повно дослідивши обставини, що мають істотне значення, а тому підстав не погодитися з даним висновком відповідно до ч.6 ст.19 СК України не вбачає.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що малолітня дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом із матір`ю на території Республіки Польща, що підтверджується картою побиту (вид на проживання) перекладеної з польської мови на українську. Батько ОСОБА_2 надавав нотаріальну згоду на виїзд дитини за кордон до Республіки Польща у супроводі матері ОСОБА_1 .

Отже суд, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, подані докази в їх сукупності, повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. Суд враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним визначити місцем проживання малолітньої дитини з матір`ю, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Враховується судом і те, що незважаючи на рівність прав обох батьків, питання щодо визначення місця проживання дитини має бути вирішено саме таким чином, оскільки дитина, зокрема в такому віці найбільш потребує уваги та туброти матері, тоді як батько ніяким чином не обмежується у спілкуванні та вихованні дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.141,157,160,161 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Івано-Франківської територіальної громади про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 гривню 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова