Дата документу 04.11.2021 Справа № 328/1764/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/1764/17 Головуючий у 1 інстанції: Андрущенко О.Ю.
Провадження № 22-ц/807/3681/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Маловічко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання дії неправомірними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» про визнання дії неправомірними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Просив визнати дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними, зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до належного йому будинку шляхом механічного під`єднання до мережі газопостачання, стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 . Залишено без змін рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року.

В серпні 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог зазначив, що рішенням суду було встановлено, що він є споживачем природного газу, що підтверджується заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), яка ним підписана 05 липня 2016 року.

Істотними обставинами, що не були встановлені судом та не були відомі йому на час розгляду справи, є те, що форма заяви приєднання була затверджена як додаток 1 до Типового договору розподіл природного газу Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг№1418 від 11 серпня 2016 року, тобто не могла буди підписана ним 05 липня 2016 року.

Про існування вказаної обставини йому стало відомо 10 червня 2021 року під час перегляду постанови «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» від 30 вересня 2015 року №2498 в мережі Інтернет.

Просив скасувати рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року, призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року визнано неподаною та повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що відсутні істотні для справи обставини, що не були встановлені судами та не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 .

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Визнаючи неподаною заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк не виконані, клопотання про поновлення строку є необґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз», в якому просив визнати дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними, зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до належного йому будинку шляхом механічного під`єднання до мережі газопостачання, стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 . Залишено без змін рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року.

В серпні 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року залишено без руху.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимоги до форми і змісту заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, строк та порядок її подання передбачені статтями 424-426 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Залишаючи заяву без руху, суд першої інстанції виходів з того, що заявник зазначав про те, що заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 05 липня 2016 року не могла бути ним підписана, так як затверджена значно пізніше, а саме 11 серпня 2016 року, проте, відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року судом надано оцінку належності, допустимості та достовірності заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 05 липня 2016 року, що підтверджено апеляційною та касаційною інстанціями. Також, ОСОБА_1 зазначав, що про нововиявлену обставину дізнався 10 червня 2021 року з мережі Інтернет, однак із заявою звернувся лише 19 серпня 2021 року, що перевищує визначений нормами ЦПК України строк.

Відповідно до частини другої статті 426 ЦПК України в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, має бути зазначено:

1) найменування суду, якому адресується заява;

2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження;

3) інші учасники справи;

4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву;

5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення;

6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Незгода суду з наведеним у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами правовим обґрунтуванням не є підставою для визнання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, неподаною і повернення її заявнику.

На суд покладено обов`язок надати оцінку вказаних заявником підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, виходячи із фактів, установлених під час розгляду заяви про перегляд та прийняття рішення за? результатами такого розгляду.

Тобто, визначення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення, посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин є правом заявника. Натомість, встановлення наявності? підстави для задоволення, відмови або залишення без розгляду заяви є обов`язком суду, який виконується під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не на стадії прийняття заяви до розгляду.

Також, враховуючи положення пункту 1 частини першої та пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), учасниками справи може бути подано протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування таких обставин, та не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України, строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Заявник зазначив, що йому стало відомо про нововиявлені обставини, які є підставою для перегляду цього рішення, у червні 2021 року.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини) визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК України. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК України днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними. Встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Таким чином, наслідком пропуску передбачених статтею 424 ЦПК України строків є залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду або відмова у відкритті провадження, проте не визнання неподаною та повернення заяви.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04 грудня 1995 року та "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, повертаючи? ОСОБА_1 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення зави без руху, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, тому висновок суду є помилковим.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2021 року

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

С.В. Маловічко