Справа № 314/5036/20
Провадження № 2-н/314/8/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О. розглянувши заяву Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради в особі Вільнянського експлуатаційного цеху водопостачання та водовідведення КП «Облводоканал» ЗОР про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги централізованого водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 6324,03 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 210,20 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути заявлено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно зі ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги централізованого водопостачання та водовідведення, заявником додано копію договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 19.12.2017, який укладено між КП «Облводоканал» ЗОР та ОСОБА_1 .

Отже, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що з ОСОБА_2 , яка також зазначена боржником у поданій заяві про видачу судового наказу, відсутній відповідний договір, укладений у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на зазначені норми законодавства, судовий наказ є особливою формою судового рішення, який має стосуватися лише одного боржника, оскільки ухвалення двох рішень за однією заявою чинним законодавством не передбачено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу. Разом з тим, суд роз`яснює, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161, ст. 165 ЦПК України, -

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради в особі Вільнянського експлуатаційного цеху водопостачання та водовідведення КП «Облводоканал» ЗОР про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги централізованого водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Кіяшко

11.01.2021