Справа № 466/6225/20 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/2187/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 53770,75 грн переплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 31.05.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з приводу відмови ОСОБА_1 у здійснені перерахунку пенсії на підставі довідки № 18/872. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки прокуратури Львівської області від 31.03.2016 №18/872 про заробітну плату з 01.04.2016 у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015.Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова від 20.10.2016 №182040 постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 31.05.2016 виконано: здійснено перерахунок та виплату пенсії, у відповідності до резолютивної частини судового рішення. Внаслідок здійсненого перерахунку пенсійна виплата становила з 01.12.2015 11395,80 грн. 11.10.2016 ОСОБА_1 звернулася із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 31.05.2016. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016 заяву задоволено. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок призначеної, ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/1037 від 10.06.2016, починаючи з 01.04.2016 та без обмеження її максимального розміру.17.11.2016 Шевченківським районним судом м.Львова прийнято додаткову постанову по справі за заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про перегляд рішення суду в адміністративній справи у зв`язку з нововиявленими обставинами в якій зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/1037 від 10.06.2016, починаючи з 01.04.2016, без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016 залишено без задоволення.Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова від 04.05.2017 №182040 постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 виконано: здійснено перерахунок та виплату пенсії, у відповідності до резолютивної частини судового рішення. Внаслідок здійсненого перерахунку пенсійна виплата становила з 01.12.2015 12906,76 грн. Личаківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова до Верховного суду України подано касаційні скарги на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016, додаткову постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017. Постановою Верховного Суду від 15.01.2019 касаційні скарги Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задоволено. Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Додаткову постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови відмовлено. Розпорядженням №40 від 27.02.2019 виконано постанову Верховного суду України від 15.01.2019 та перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2015, внаслідок перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.12.2015 становить 11395,80 грн. Внаслідок вищевказаних змін виникла переплата пенсійної виплати за період з 01.12.2015 по 30.04.2019 у розмірі 53770,80 грн. У зв`язку із чим звернулися до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії відмовлено за безпідставністю.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом проігноровано ст. 1215 ЦК України, відповідно до якої безпідставно набуте майно, що не підлягає поверненню - заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Вважає, що стягнення переплати пенсії з відповідача не презведе до невиплати пенсії, яку вона отримувала до цього, а тому не звужує обсягу вже набутих нею прав або позбавляє її права на соціальний захист. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не було подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, Шевченківського районного суду м.Львова від 31.05.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з приводу відмови ОСОБА_1 у здійснені перерахунку пенсії на підставі довідки № 18/872. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки прокуратури Львівської області від 31.03.2016 №18/872 про заробітну плату з 01.04.2016 у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на день призначення пенсії) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова від 20.10.2016 року №182040 постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 31.05.2016 року виконано: здійснено перерахунок та виплату пенсії, у відповідності до резолютивної частини судового рішення. Внаслідок здійсненого перерахунку пенсійна виплата становила з 01.12.2015 року 11395,80 грн.

11.10.2016 ОСОБА_1 звернулася із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 31.05.2016.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016 заяву задоволено. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок призначеної, ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/1037 від 10.06.2016, починаючи з 01.04.2016 та без обмеження її максимального розміру.

17.11.2016 Шевченківським районним судом м.Львова прийнято додаткову постанову по справі за заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про перегляд рішення суду в адміністративній справи у зв`язку з нововиявленими обставинами в якій зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок призначеної, ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/1037 від 10.06.2016 року, починаючи з 01.04.2016, без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016 року залишено без задоволення.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова від 04.05.2017 №182040 постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 виконано: здійснено перерахунок та виплату пенсії, у відповідності до резолютивної частини судового рішення. Внаслідок здійсненого перерахунку пенсійна виплата становила з 01.12.2015 12906,76 грн.

Личаківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова до Верховного суду України подано касаційні скарги на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016, додаткову постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 та ухвали львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2019 касаційні скарги Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задоволено. Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 26.10.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Додаткову постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови відмовлено.

Розпорядженням №40 від 27.02.2019 виконано постанову Верховного суду України від 15.01.2019 та перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2015, внаслідок перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.12.2015 становить 11395,80 грн.

Позивач вважає, що у зв`язку із тим, що переплата виникла внаслідок виконання рішення суду, у примусовому порядку, за період з 01.12.2015 по 30.04.2019 виникла переплата пенсії ОСОБА_1 у розмірі 53770,80 грн.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової правої підстави заволоділа ним.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року зазначено, що відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини «Стреч проти Сполученого Королівства», «Рисовський проти України» та ін. наголошено на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має право розумно очікувати, що якщо орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.

Така позиція полягає в тому, що особа суб`єкт - приватного права, не може відповідати за помилки державних органів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при вчиненні юридично значимих дій припустилися помилки.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не доведено, що нарахування пенсійних виплат відбулось з вини пенсіонера чи рахункової помилки з боку позивача, які б стали підставою для визначення розміру пенсії, і судом таких обставин не встановлено, тому суд прийшов до вірного висновку про те, що правові підстави для стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів відсутні, оскільки відповідно до статті 1215 ЦК України такі кошти поверненню не підлягають.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інтстанції, що управління Пенсійного фонду України у Львівській області добровільно виконало постанови суду, ніяких зловживань ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати пенсії вчинено не було, а відтак, немає підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.11.2021.

Головуючий

Судді