Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/197/21
Провадження 2/382/582/21
У Х В А Л А

"15" листопада 2021 р. Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого Кисіль О. А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши увідкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в котрій зазначено, що зпочатку 2014 року ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 від спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_3 . Оскільки шлюб між сторонами укладено не було, запис про народження дитини був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто дитина зареєстрована зі слів матері, як « ОСОБА_4 ». На даний час, в зв`язку з тим, що позивачка не може в повній мірі забезпечити дитину матеріально, а добровільної щомісячної допомоги на утримання дитини відповідач надавати не бажає, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом про встановлення батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнення аліментів на її утримання. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Оскільки ОСОБА_2 не проживає з дитиною, не приймає ніякої участі у її вихованні, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча повинен нести витрати на утримання доньки рівною мірою, позивачка вважає за необхідне стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частини всіх видів його доходів але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. В силу ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючти викладене, просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який складений Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, а саме: відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель м. Яготин Київської області; відомості про матір дитини залишити без змін; відомості про прізвище дитини залишити без змін; відомості про ім`я дитини залишити без змін; відомості по-батькові дитини залишити без змін.; стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя м. Яготин Київської області, аліменти на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини всіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття; всі судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивачки звернулася до суду з клопотання про призначення генетичної експертизи методом ДНК-аналізу, в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду з заявою про проведення засідання в її відсутність та підтримала клопотання щодо призначення експертизи.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про день та час проведення підготовчого засідання повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка учасника справи належним чином повідомленого, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, враховуючи, що для визначення чи є відповідач біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потрібні спеціальні знання, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що по справі необхідно призначити генетичну експертизу методом ДНК-аналізу.

Керуючись ст. ст. 197, 103 104, 252 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити по даній справі генетичну експертизу методом ДНК-аналізу, виконання котрої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вул. Сім`ї Хохлова, 5 м. Київ, 01001, (тел. 044-226-21-75).

Для вирішення експерту поставити питання:

Чи є ОСОБА_2 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Надати експерту дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження, відібраних експертом під час проведення експертизи біологічних зразків підекспертних осіб.

Надати експерту дозвіл на відібрання біологічних зразків у сторін по справі та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за присутності матері дитини ОСОБА_1 .

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача.

Відповідачу врахувати вимоги ст. 109 ЦПК України.

На час проведення експертизи, провадження по справі зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі, може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання до суду апеляційної скарги протягом 15 днів, після її проголошення.

Суддя Кисіль О.А.