Справа №359/6801/21
Провадження №2-о/359/202/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспіль-ському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаною заявою та посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевськ Луганської області у них народилась дочка ОСОБА_3 . Органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження у вказаному населеному пункті. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевськ Луганської області народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 .

1.2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник ОСОБА_4 не з`явились у судове засідання. В резолютивній частині поданої заяви (а.с.3) міститься вимога про розгляд цивільної справи в їх відсутності.

1.3. Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) також не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

2.1. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

2.2. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

2.3 Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

2.4. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.2571 ЦПК України.

2.5. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначаєть-ся за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

2.6. Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

2.7. Відповідно до ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків.

2.8. Згідно з ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

3.1. Зі змісту медичного свідоцтва про народження №531 від 12 грудня 2020 року (а.с.11-12) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 3 годині 20 хвилин в м. Алчевськ Луганської області у ОСОБА_1 народилась дівчинка вагою 3400 грамів. Органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження у вказаному населеному пункті. Ця обставина об`єктивно перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини.

3.2. З копій паспортів громадян України серії НОМЕР_1 (а.с.4-7, 8-9) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають в шлюбі. Однак зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 грудня 2020 року (а.с.10) вбачається, що вони подали до місцевого органу ДРАЦС заяву про походження дитини від ОСОБА_2 , в якій визначили, що ім`ям дитини є « ОСОБА_5 », а її прізвищем « ОСОБА_6 ». Крім того, за правилом ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини є « ОСОБА_7 ».

3.3. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевськ Луганської області народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 .

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевськ Луганської області народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; а батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець