Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 року Артемівський міськрайонний суду Донецької області

у складі судді Хомченко Л. І.

секретар Трубчанінова О.Є.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те ,що у шлюбі з відповідачем він перебував з 21 вересня 1994року. Їх шлюб не склався . Дітей у них не має , вони мали різне бачення на сімейне життя , мали різні життєві інтереси. Це привело до того, що сім`я розпалася. 10 років тому назад він пішов із сім`ї , створив нову сім`ю, фактично проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Він проживає та працює за межами території України. В травні 2019 року він звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, бо добровільно розірвати шлюб відповідач не погоджувалася.13 вересня 2019рокуАртемівський міськрайонний суд по справі № 219/5408/19, провадження № 2/219/1927/2019, прийняв рішення про розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , рішення суду набуло законної сили 16.10.2020року.Відповідач проживає з своїм цивільним чоловіком у його квартирі АДРЕСА_1 , яка є його власністю, бо йому була подарована згідно договору дарування від 24 жовтня 2003року,посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. Він попередив відповідача про те , щоб після розірвання шлюбу вона знялася з реєстрації , бо він має намір продати квартиру, а до того моменту щоб сплачувала комунальні послуги. Відповідач не сплачувала і не сплачує комунальні послуги. Це підтверджується тим , що 13.05.2020р.Артемівський міськрайонний суд провадження 2-н/219/900/2020 видав судовий наказ ,яким стягнув з нього та відповідача на користь приватного підприємства « Житловик » 3453,08грн.та судовий збір. Окрім того виникла заборгованість за теплопостачання. Відповідач не добросовісно та нерозумно користується правом проживання в чужій квартирі та не виконує цивільні обов`язки встановлені законодавством , яке регулює надання комунальних послуг та оплату наданих послуг. Згідно ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла має право користуватися житловим приміщенням, але одночасне проживання його сім`ї та її сім`ї в одній квартирі є неможливим, тому він обмежений у праві проживати у своїй квартири на час приїзду до м .Бахмут, вимушено проживає у своєї матері. Окрім того у відповідача , яка зареєстрована в квартирі є обов`язок утримувати приміщення та сплачувати за надані комунальні послуги , який вона не виконує. Як з`ясував відповідач у 2015році згідно договору з АТ КБ Приватбанк отримала кредит у сумі 3000грн. Вона їх потратила і борг не повернула. Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 12.11.2019р.по справі № 219/5 805/19,провадження 2/219/2001/2019 з відповідача стягнуто борг у сумі ЗООО грн .та судовий збір. Таким чином відповідач , яка не є членом його сім`ї є боржником і вона не має можливості сплачувати за комунальні послуги проживаючи у його квартирі. Вона буде у надалі нарощувати борг, зловживаючи правом та спричиняючи йому матеріальну шкоду.

Згідно положень ст.ст.317,319,321 ЦК України він має право володіння , користування та розпорядження своїм майном. Його право не може бути обмежено.

Він має намір продати квартиру і зі своєю сім`єю проживати в іншому місці. Відповідач є правовою перепоною для реалізації його права вільно розпоряджатися своєю власністю, бо люди не хочуть купувати квартиру з боргами та з зареєстрованою в квартирі відповідачем.

Влітку 2020року він довідався про те, що відповідач пиячить в квартирі зі своїми знайомими, веде себе непристойно. Вона продає речі з квартири без його дозволу.

Між ним та відповідачем не укладалося письмового договору про оренду квартири, або іншої угоди . Безоплатне користування квартирою без його згоди відповідачем є незаконним та порушує його права на розпорядження майном , не відповідає його майновому інтересу.

У зв`язку з тим , що відповідач , яка не є членом його сім`ї, зловживає правом фактично чинить йому перепони в реалізації права розпоряджатися своїм майном , добровільно не знялася з реєстрації , не сплачує комунальні послуги, нарощує комунальні борги , без законних правових підстав користується його майном, звертається за захистом свого права до суду з цим позовом , бо це буде відповідати його цивільним та сімейним інтересам .

Відповідно до ст.ст.383,391 ЦК України він не можу бути обмеженим у праві користування своєю квартирою і має право вимагати в судовому порядку усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ст.7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа може бути знята з реєстрації місця проживання на підставі судового рішення , яке набрало законної сили, про позбавлення ...права користування житловим приміщенням ,про виселення...

Це й стало підставою для його звернення з позовом до відповідача з метою захисту його обмеженого права розпоряджатися своїм майном. Керуючись ст.ст.175-177 ЦПК України, ст. ст. Сімейного кодексу України ,просив винести рішення ,яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування квартирою АДРЕСА_2 з підстав та мотивів наведений у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги просив їх задовольнити по підставах викладених у позовній заяві .

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала ,пояснив ,що квартиру вони придбали з позивачем під час шлюбу за сумісні кошти ,він їй казав, що оформить договором дарування придбання квартири , так як за це менш сплачувати витрати. Вона вже 19 років мешкає в цій квартирі , також багато витратила на неї коштів ,сплачувати за послуги з теплопостачання щомісяця 3800 гривень вона не може. 7 років потому позивач поїхав за заробітки .Вона їздила до нього ,вони їздили відпочивати закордон .Згодом почались розлади між ними та вони шлюб розірвали. Вони мають дочку яка також як і позивач мешкає в РФ. Вона весь час мешкала у цій квартирі ,але 10.05.2021 змушена була піти з квартири так як позивач їй постійно погрожує по скайпу . Просила у позові відмовити.

Заслухав пояснення сторін та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Квартирі АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу згідно договору дарування від 24 жовтня 2003року.посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. Відповідача зареєстровано у спірному житловому приміщенні де вона і проживає на теперішній час.

Позивач і відповідач перебували у шлюбі з 21 вересня 1994року.

Рішенням від 13 вересня 2019 року Артемівського міськрайонного суду по справі № 219 / 5408 / 19, провадження № 2/219/1927/2019 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до вимог ст.405 ЦК України

1. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

2. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Під час судового розгляду позивачем не надано доказів того , що відповідач не мешкає у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин .

За таких обставин враховуючи вимоги ст.405 ЦК України у задоволенні позову слід відмовити так як він знайшов свого підтвердження доказами у судовому засіданні .

Посилання позивача на те ,що відповідач перешкоджає йому користуватися його майном ,а саме не сплачує комунальні послуги ,мешкає у житловому приміщенні з співмешканцем не є підставами для задоволення позову в розумінні вимог ст. 405 ЦК України.

На підставі викладеного і керуючись ст .405 ЦК України,ст260-263 ЦПК України,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням відмовити .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У повному обсязі рішення складено 20.05.2021 року.

Суддя Л. І. Хомченко

Суддя Л.І. Хомченко