Справа № 426/6449/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши заяву адвоката Акіньшина Дмитра Васильовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні судді Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФГ «Граніт 3С» про витребування земельної ділянки та скасування запису про інше речове право.

27.07.2021 року від Сватівської міської ради Луганської області, на раніше подану заяву, позивачкою було отримано відомості про те, що 22.07.2021 року від ФГ «Граніт 3С» державному реєстратору ЦНАП виконавчого комітету Сватівської міської ради Л.Дудник надійшла заява № 46910125, яка зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо припинення договору оренди (на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі) на земельну ділянку з кадастровим номером :07:006:0006. Позивачка ані самого договору оренди земельної ділянки, ані будь-яких додаткових угод до нього не підписував, а тому вважає додаткову угоду, подану представником ФГ «Граніт 3С» підробленою, а дії відповідача такими, що спрямовані на ускладнення та в подальшому неможливість прийняття рішення по даній цивільній справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

На підставі вищевикладеного просить суд забезпечити позов по даній цивільній справі шляхом заборони будь-якій особі, уповноваженій виконувати функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати будь-які дії, приймати рішення та вносити інші записи про речове право оренди земельної ділянки площею 5,8055 га, розташованої за адресою: Луганська область, Містківський район, Містківська сільська рада, пай № НОМЕР_1 , кадастровий номер :07:006:0006, до набрання рішенням суду законної сили.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається:1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункти 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного)розгляду).

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, предметом позову ОСОБА_1 є витребування земельної ділянки кадастровий номер :07:006:0006 та скасування державної реєстрації речового права щодо цієї земельної ділянки.

Висновком судової почеркознавчої експертизи отриманим в ході проведення розгляду цивільної справи № 426/6449/19, встановлено, що підписи на договорі оренди, який оскаржується позивачем, виконаний іншою особою, а не позивачкою ОСОБА_1 .

Тобто, доводи представника позивача, щодо сумніву у підписі ОСОБА_1 угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, яка є предметом спору, суд вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Відтак, суд вважає за необхідне вимоги за заявою про забезпечення позову задовольнити, заборонити будь-якій особі, уповноваженій виконувати функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати будь-які дії, приймати рішення та вносити інші записи про речове право оренди земельної ділянки площею 5,8055 га, розташованої за адресою: Луганська область, Містківський район, Містківська сільська рада, пай № НОМЕР_1 , кадастровий номер :07:006:0006, до набрання рішенням суду у цивільній справі № 426/6449/19 законної сили, так як невжиття даного виду забезпечення позову, може унеможливити ефективний захист оспорюваних прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.

Керуючись ст. ст.149-153,258-260,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву адвоката Акіньшина Дмитра Васильовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити будь-якій особі, уповноваженій виконувати функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати будь-які дії, приймати рішення та вносити інші записи про речове право оренди земельної ділянки площею 5,8055 га, розташованої за адресою: Луганська область, Містківський район, Містківська сільська рада, пай № НОМЕР_1 , кадастровий номер :07:006:0006, до набрання рішенням суду у цивільній справі № 426/6449/19 законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Сватівський районний суд Луганської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.М. Осіпенко