Справа № 345/2963/20
Провадження № 22-ц/4808/85/21
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О,

секретаря Капущак С.В.

з участю апелянта ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене у складі судді Якиміва Р.В. 22 жовтня 2020 року у м. Калуш,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2018 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та перебувають на її вихованні. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.06.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000,00 грн. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з виписками із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина має діагноз: епілептичний синдром, генералізовані тоніко-клонічні судоми, гострий фарингіт, двобічна клишоногість, МР-ознаки закритогубної шизенцефалії правої гемісфери головного мозку, та є дитиною з інвалідністю. Згідно довідки виданої ТОВ «БОБАТ ЦЕНТР» від 23.07.2019 року дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діагноз: Вроджена вада розвитку головного мозку… Структурна епілепсія у вигляді вторинно генералізованих нападів. Вроджена клишоногість, стан після оперативного втручання. Згідно довідки №11 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 03.03.2020 року дитина ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до медичного висновку №99 про дитину-інваліда віком до 18 років, довідки КЗ «КалуськаЦРЛ» від 04.09.2017 року; висновку ЛКК №260 від 05.05.2020 року дитині встановлено діагноз: вроджена вада розвитку головного мозку: шизофренія; структурна епілепсія у вигляді вторинно генералізованих нападів; вроджена клишоногість, стан після оперативного втручання. Рекомендації: дитина потребує сторонньої допомоги, сама дитина себе не обслуговує. Дитина неодноразово перебувала на лікуванні як в Україні, так і за її межами. З огляду на стан здоров`я дитини, остання потребує постійного лікування та особливого догляду, а відповідно і значних матеріальних витрат.

Вартість лікування складає 19 206,31 грн. Дані витрати понесені позивачем. Відповідач відмовляється приймати участь у розподілі даних витрат. Тому просила стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат в розмірі 9 603,15 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2020 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 9 603,15 грн. та 1 000,00 грн. за надання правничої допомоги.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивачка підтвердила понесення додаткових витрат на лікування дітей в розмірі 19 206,31 грн., тому з відповідача слід стягнути половину від понесених позивачкою витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги на рішення суду

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку щодо розміру додаткових витрат, зумовлених лікуванням дітей. Суд не дав належної оцінки доводам, зазначеним у відзиві на позов, про те, що у чеках міститься інформація про купівлю таких товарів, як мінеральна вода, памперси, зубна паста, чай тощо, які не відносяться до медичних препаратів та по своїй суті не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України.

Зазначає, що у відзиві на позов також вказував, що позивач не додала до позовної заяви доказів того, що медикаменти, на які було надано чеки, придбані власне для їхньої дитини за призначенням лікаря, як і не долучено доказів про необхідну кількість таких медикаментів. На спростування таких доводів позивачем долучено до відповіді ряд «папірців», в яких жодним чином не вказано, що це за призначення, яким лікарем вони виписані, та для кого виписані і коли саме.

Саме позивачка повинна була вказати, які саме медикаменти було придбано згідно долучених нею «рецептів лікаря», однак із наданих нею документів не зрозуміло що і згідно чого придбавалось, однак суд детально не вивчив справу, тому дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

Із зазначених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Представник позивачки ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначив, що вимоги, з якими позивачка звернулася до суду, стосуються виключно інтересів дитини з інвалідністю, якій вкрай потрібні кошти на лікування. Докази, надані до позовної заяви, є належними та достовірними. На спростування доводів апеляційної скарги зазначив, що такі товари як мінеральна вода, памперси, зубна паста, чай (не обов`язкового медичного призначення), які вказані у чеках є необхідними речами для потреб дитини з інвалідністю, враховуючи особливості такої дитини. Суми витрат на ліки по чеках та доданих квитанціях придбані виключно на лікування дитини. Деякі препарати відпускаються без рецепта. Як свідчить лікарська практика, в основному рецепт лікарем виписується у довільній формі, чи навіть усно, про що свідчать додані копії таких рецептів. Твердження відповідача про недостовірність доказів зі сторони позивача не заслуговують на увагу та є надуманими, відповідач хоче ввести суд в оману та ухилитися від матеріальної відповідальності перед хворою дитиною з інвалідністю, якій вкрай важлива наявність необхідних медичних препаратів та речей для існування та лікування важкої недуги.

Апелянт в засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. Оскаржуване рішення вважав необґрунтованим та незаконним, оскільки таке обґрунтоване неналежними доказами та не в повному обсязі досліджені обставини справи, без урахування його матеріального становища. Тому просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.03.2011 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з матір`ю ОСОБА_3 і перебувають на її утриманні та вихованні. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.06.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000,00 грн. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачем надані медичні документи, що підтверджують наявність у дитини ОСОБА_5 хронічних захворювань, а саме: вроджена вада розвитку головного мозку: шизофренія; структурна епілепсія у вигляді вторинно генералізованих нападів; вроджена клишоногість, стан після оперативного втручання. Рекомендації: дитина потребує сторонньої допомоги, сама дитина себе не обслуговує. Матеріали справи містять копії медичних документів з рекомендаціями лікарів, а також квитанції на придбання ліків, оплату медичних послуг та аналізів.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає не повністю.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дітей, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, тощо).

Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачкою надані медичні документи, що підтверджують наявність у дитини ОСОБА_5 хронічних захворювань, а саме: згідно виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина має діагноз: епілептичний синдром, генералізовані тоніко-клонічні судоми, гострий фарингіт, двобічна клишоногість, МР-ознаки закритогубної шизенцефалії правої гемісфери головного мозку, та є дитиною з інвалідністю. Згідно довідки, виданої ТОВ «БОБАТ ЦЕНТР» від 23.07.2019 року (а.с. 12), дитині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: вроджена вада розвитку головного мозку… Структурна епілепсія у вигляді вторинно генералізованих нападів. Вроджена клишоногість, стан після оперативного втручання. Згідно довідки №11 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 03.03.2020 року (а.с. 14), дитина ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до медичного висновку №99 про дитину-інваліда віком до 18 років, довідки КЗ «Калуська ЦРЛ» від 04.09.2017 року (а.с. 11); висновку ЛКК №260 від 05.05.2020 року (а.с. 15) дитині встановлено діагноз: вроджена вада розвитку головного мозку: шизофренія; структурна епілепсія у вигляді вторинно генералізованих нападів; вроджена клишоногість, стан після оперативного втручання.

Згідно акту наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» від 27.01.2020 року (а.с. 20) дитині ОСОБА_5 проведено УЗД органів черевної порожнини та за очеревинного протору, вартість послуги 540 грн.

Згідно акту наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» від 01.02.2020 року (а.с. 21) дитині ОСОБА_5 проведено УЗД серця (ЕхоКГ), консультацію дитячого гастроентеролога, загальна вартість послуг 1 090 грн.

Відповідно до рахунку ТОВ «Медична лабораторія» від 04.02.2020 року (а.с. 22) ОСОБА_5 надано послугу копограму (аналіз калу загальний), за яку оплачено 142,50 грн.

За даними рахункуТОВ «Медична лабораторія» від 22.02.2020 року (а.с. 23) ОСОБА_5 надано послугу скрин (особливо небезпечні паличкові інфекції ), за яку оплачено 570 грн.

Згідно акту наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» від 22.08.2020 року (а.с. 24) ОСОБА_5 надано консультацію дитячого гастроентеролога, загальна вартість послуги 490 грн. (копія чеку а.с. 24).

Відповідно до рахунку ТОВ «Медична лабораторія» від 04.03.2020 року (а.с. 25) ОСОБА_5 надано послугу копограму (аналіз калу загальний), за яку оплачено 142,50 грн.

За даними рахунку лабораторії «Сінево» від 04.03.2020 року (а.с. 26) ОСОБА_5 проведено ряд аналізів, за які оплачено 1 290 грн. (копія чеку на а.с. 26).

Згідно акту наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» від 08.03.2020 року (а.с. 51) ОСОБА_5 проведено електроенцефалограму (ЕЕГ), вартість якої становить 600 грн. (чек про оплату а.с. 51)

Відповідно до рахунку ТОВ «Медична лабораторія» від 24.08.2020 року (а.с. 52) ОСОБА_5 проведено ряд аналізів, за які оплачено 1 289,25 грн.

За даними рахунку ТОВ «Медична лабораторія» від 24.08.2020 року (а.с. 53) ОСОБА_5 надано послугу копограму (аналіз калу загальний), за яку оплачено 142,50 грн.

Всього позивачем понесено витрат на оплату вказаних медичних послуг, наданих дитині ОСОБА_5 на загальну суму 6 296,75 грн.

Доводи апелянта про те, що такі медичні послуги можна отримати безплатно в державній поліклініці чи дешевше в інших медичних установах не беруться судом до уваги, оскільки на підтвердження таких доводів ним не надано доказів. Більше того, позивач, як мама дитини, вправі обрати медичний заклад, в якому проводити такі обстеження дитини.

Не приймаються до уваги і доводи апелянта про те, що позивачкою не надано доказів необхідності проведення таких обстежень чи їх призначення лікуючим лікарем, оскільки встановлено, що дитина ОСОБА_5 має вроджені вади та хронічні хвороби і, як ствердив представник позивачки, такі проводяться нею для своєчасного виявлення супутніх хвороб.

Проте, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції про розмір додаткових витрат, зумовлених лікуванням дитини та доведеність позивачкою понесення нею витрат в розмірі 19 206,31 грн. Такий висновок суду зроблений без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Згідно копій призначень лікарів (а.с. 16, 17, 81-87) позивачкою придбано медикаменти: флувір кідс, нурофен, сумамед форте на суму 497,17 грн. (а.с. 29), ентерол вартітю 55,94 грн. (а.с. 34), ентерол вартітю 139,95 грн. (а.с.3 2), домрид - 119,30 грн. (а.с. 33), гідрасек вартістю 144,90 грн. (а.с. 34) гідрасек вартістю 142,69 грн. (а.с. 34), гідрасек - 92,24 грн. (а.с. 34), ОРВІ актив - 132,95 грн. (а.с. 37), хюмер - 80,14 грн. (а.с. 37), оросепт - 133,90 грн. (а.с. 50), зентел - 199,50 грн., 259 грн., 219,5 грн. (а.с. 36), сорбекс - 51,89 грн. (а.с. 35), 34,59 грн. (а.с. 36), ентеросгель, ентерожерміна, біфідум бактерин на суму 224,54 грн. (а.с. 31), біфідум бактерин - 43,80 грн. (а.с. 33), ентерожерміна, гідрасек на суму 372,13 грн. (а.с. 34), ентерожерміна - 140,34 грн. (а.с. 34), ентерожерміна вартістю 391,90 грн. (а.с. 37), нурофен - 116,95 грн. (а.с. 35), отривін, сульфацил на суму 72,65 грн. (а.с. 50), що підтверджується чеками аптек про придбання медикаментівна вказаних аркушах справи, на загальну суму 3 665,97 грн.

Також позивачкою придбавались ємності до калу вартістю 8,40 грн. (а.с. 30), 4,10 грн. (а.с. 34), присипка дитяча - 16 грн. (а.с. 31), гематоген вартістю 23,20 грн. (а.с. 30), вітаміни вітатон кідс вартістю 28,62 грн. (а.с. 35), дентол-бебігель вартістю 108,80 грн. (а.с. 37), підгузники, памперси на суму 293,50 грн. (а.с. 30), памперси на суму 540 грн. (товарний чек на а.с. 31) на загальну суму 1 022,62 грн., які з урахуванням віку та стану здоров`я дитини ОСОБА_5 суд відносить до додаткових витрат на дитину, адже сам апелянт в судовому засіданні не заперечив, що дитина є лежачою та не ходить.

Позивачкою на підтвердження понесення додаткових витрат на дитину долучено чеки про придбання в АТБ маркеті зубної пасти на суму 47,90 грн. (а.с. 30), два антисептичні засоби для рук на суму 47,80 грн. (а.с. 30), суміш суху на 86,39 грн. в магазині «Фора» (а.с. 29), воду Боржомі на суму 48,80 грн. (а.с. 32, 34), чай з ромашки вартістю 124,95 грн. (а.с. 33), на загальну суму 355,84 грн., які в розумінні ст. 185 СК України не відносяться до додаткових витрат на дитину, а тому судом першої інстанції помилково віднесені такі витрати до додаткових витрат, понесених позивачкою на хвору дитину.

Також в матеріалах справи (а.с. 31) міститься нечитабельний чек на придбання медикаментів на суму 143,10 грн.

Щодо придбання інших медикаментів згідно чеків, які містять в матеріалах справи (а. с. 29-37, 50) на загальну суму 7 722,03 грн., то судом першої інстанції не перевірено чи такі медикаменти були необхідні для лікування сина сторін ОСОБА_5 . Оскільки позивач не надала суду належних доказів, що такі медикаменти були придбані нею за призначенням лікаря, то і в цій частині суд першої інстанції помилково дійшов висновку про обґрунтованість позову в наведеній частині.

Щодо посилання апелянта про придбання великої (на його думку) кількості зентелу, то такі придбавались позивачкою для двох дітей, що підтверджується виписками із медичної карти хворого (обстеження) від 18.07.2020 року ОСОБА_9 (а.с. 16) та ОСОБА_10 (а.с. 17) та в залежності від тривалості лікування.

Суд відхиляє і доводи апелянта про те, що ним сплачуються аліменти позивачці на утримання двох дітей і іншій дружині на двох дітей, у зв`язку з чим, з відрахуванням обов`язкових платежів, він взагалі не отримує заробітну плату, оскільки в силу ч. 1 ст. 185 СК України він зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (в тому числі її хворобою, каліцтвом тощо).

В даному випадку до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ч. 2 вказаної статті, відповідно до якої розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, оскільки матеріальне становище позивачки не є кращим від наведеного зазначеного матеріального становища апелянта, так як позивачка ніде не працює у зв`язку із здійсненням постійного догляду за хворою дитиною, а також несе витрати по утриманню іншої дитини, яка відвідує школу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, однак не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, що стосуються розміру додаткових витрат, понесених позивачкою на придбання медикаментів, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення змінити в частині визначення розміру стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат, понесених на лікування їх неповнолітньої дитини, стягнувши з нього 5 492,67 грн. ((4 688,59+6 296,75 грн.) : 2), що з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків становить половину від понесених позивачкою витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно наданого розрахунку від 20.08.2020 року ОСОБА_3 проведено оплату адвокату Німаку М.Я. за надання правничої допомоги 1 500 грн.: 500 грн. за надання консультації, 500 грн. за підготовку позовної заяви. 500 грн. за представництво в суді (а.с. 42). Разом з тим, представником позивача ОСОБА_2 було подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 71). У зв`язку з тим, що адвокатом не здійснювалось представництво у суді, то суд першої інстанції правильно вважав підставною суму за надання правничої допомоги в розмірі 1 000 грн.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5 492,67 грн. додаткових витрат на їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_5 , то пропорційно розміру задоволених позовних вимог (57,2%) стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає 572 грн. (1000 х 57,2%).

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , - 5 492,67 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто дві гривні 67 коп.) додаткових витрат, понесених у зв`язку з лікуванням неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 572 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 13 січня 2020 року