РІШЕННЯ

Іменем України

03.08.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

за участю секретаря судового засідання Максимович М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» в особі голови комісії по реорганізації Гребеняка Богдана Теодосійовича про зміну підстави звільнення та стягнення вихідної допомоги,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» в особі голови комісії по реорганізації Гребеняка Богдана Теодосійовича про зміну в наказі № 332-ОС від 31 жовтня 2019 року про звільнення підстав про звільнення з ч.1 ст.38 КзпП України на ч.3 ст.38 КзпП України та стягнення вихідної допомоги в сумі 50699,58 грн.

Позовну заяву мотивує тим, що з 12 березня 2018 року по 31 жовтня 2019 року Позивач працював на Державному підприємстві Львівський військовий лісокомбінат на посаді спочатку юрисконсульта, а потім старшого юрисконсульта. В цей час на зазначеному підприємстві відбувається реорганізація і тому всі адміністративно-розпорядчі функції в тому числі звільнення з роботи працівників, покладено на голову комісії по реорганізації ОСОБА_2 . В поточному році на підприємстві склалася ситуація, коли всупереч колективному договору і трудовому законодавству, зокрема ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачувалась працівникам із суттєвою затримкою. В кінці жовтня цього року заборгованість підприємства по заробітній платі була з серпня 2019 року, що є грубим порушенням ст. 115 КЗпП України. 28 жовтня 2019 року Позивач подав заяву про звільнення відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку із тим, що керівництво підприємства не виконує законодавство про працю і умови колективного.

Після подачі Позивачем заяви про звільнення 30 жовтня цього року Позивачу виплатили заробітну плату за серпень і вересень, а 31 жовтня водночас із звільненням йому виплатили заробітну плату за жовтень поточного року і компенсацію за невикористану відпустку за 22 календарних дні. Підставою для звільнення в наказі зазначена заява Позивача. Проте всупереч заяві Позивача підставою його звільнення є ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а не ч. 3 ст. 38 КЗпП України, як просив Позивач у заяві. Внаслідок цього позивачу не нарахували і не виплатили вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, як це передбачено ст. 44 КЗпП України при звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Позивач вимагав надати йому завірену копію наказу про його звільнення, довідку про заробітну плату та деякі інші документи. Проте представники адміністрації взагалі ухилялись від розмов із Позивачем, посилаючись на зайнятість і брак часу, не відповідали на телефонні дзвінки Позивача. Всупереч ст.ст. 47 і 49 КЗпП України ні завірену копію наказу про звільнення, ні довідку про заробітну плату на час складання позовної заяви Позивачу не надали. Суму середньомісячного заробітку Позивач змушений був вираховувати особисто на підставі розрахункових листків, які отримував на підприємстві у дні, коли повинен був отримувати заробітну плату, яке становить 16899,86 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» в особі голови комісії по реорганізації Гребеняка Богдана Теодосійовича про зміну підстави звільнення та стягнення вихідної допомоги суддя Мигаль Г.П. прийняла до свого провадження та розгляд справи вирішено проводити за правиламиспрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України.

В судове засідання сторони не з`явилися, позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПКУкраїни в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 12 березня 2018 року прийнятий на роботу в Державне підприємство Львівський військовий лісокомбінат на посаду юрисконсульта та 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 переведено на посаду старшого юрисконсульта 31 жовтня 2019 року його звільнено відповідно до п. 1 ст.38 КЗпП України./а.с.8-9/

Відповідно до наказу Голови комісії з реорганізації ДП «Львівський ЛВК» № 332-ОС від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , старшого юрисконсульта звільнено з роботи 31 жовтня 2019 року за власним бажанням п.1 ст. 38 КЗПП України. /а.с. 7/

Відповідно до проведеного Позивачем в позовній заяві розрахунку середньомісячного розміру заробітної плати, середньомісячний розмір заробітної плати складає 16899,86 грн. та відповідно до ст. 44 КЗпП України, розмір вихідної допомоги становить 50699,58 грн. (16899,86грн. * 3). Інших доказів ( довідки) щодо середньомісячної заробітної плати позивача відповідачем не надано.

Головним управлінням держпраці у Львівській області від 06.12.2019 року № 12787/4/14-04 за зверненням ОСОБА_1 проведено перевірку щодо можливих порушень законодавства про працю при звільненні ОСОБА_1 з роботи ДП'' Львівський військовий лісокомбінат''. За результатами інспекційного відвідування складено протокол за ч.1 ст.41 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності, який скеровано до Сихівського районного суду м.Львова. В порушення вимог ст.34 Закону України ''Про оплату праці''- при виплаті у жовтні 2019 року заборгованої заробітної плати за серпень 2019 року адміністрацією підприємства не проведено нарахування грошової компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно.

Згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмір 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень в доход держави. Підставою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.41 КУпАП є порушення вимог законодавства про працю Головою комісії по реорганізації Державного підприємства '' Львівський військовий лісокомбінат'' ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ч.1,3 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Статтею 44 КЗпП України встановлено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до ч.1-3 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

ОСОБА_1 28 жовтня 2019 року звернувся до Голови комісії по реорганізації Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» Гребеняка Б.Т. з заявою про звільнення. В заяві ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України просить звільнити його за власним бажанням з 31 жовтня 2019 року у зв`язку з тим, що керівництво підприємства не виконує законодавство про працю і умови колективного договору в частині виплати йому заробітної плати. Водночас відповідно до ст. 44 КЗпП України просив нарахувати і виплатити йому вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, врахувати зміст ст. 117 КЗпП України, де зазначено, що в разі невиплати звільненому належних сум в день звільнення підприємство повинно виплатити також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відповідно до ст. 116 КЗпП України просив повідомити його письмово про нараховані належні йому при звільненні суми в тому числі заборгованість за відрядження./а.с. 6/

Судом встановлено вину роботодавця у виплаті заробітної плати поза межами строків, встановлених статтею 115 КЗпП України, що підтверджується перевіркою, проведеною Головним управлінням держпраці у Львівській області за заявою ОСОБА_1 від 07.11.2019 року. За результатами інспекційного відвідування складено протокол за ч.1 ст.41 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 який скеровано до Сихівського районного суду м.Львова. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26.02.2020 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Суд доходить висновку про відсутність підстав для звільнення позивача за частиною першою статті 38 КЗпП України та необхідність внести зміни в формулювання звільнення ОСОБА_1 з посади старшого юрисконсульта Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» на частину третю статті 38 КЗпП України на підставі поданої заяви ОСОБА_1 у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю, а саме несвоєчасної виплати заробітної плати.

При цьому, суд бере до уваги розмір середньомісячного заробітку, розрахованого позивачем, оскільки інших доказів зі строни відповідача суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до переконання, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 50 699,58 грн.( 16899,86 грн.*3 місяці), оскільки відповідачем при звільненні ОСОБА_1 не було виконано вимоги ст. 44 КЗпП України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274 -279 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» в особі голови комісії по реорганізації Гребеняка Богдана Теодосійовича про зміну підстави звільнення та стягнення вихідної допомоги задоволити.

Змінити в наказі № 332-ОС від 31 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 підставу звільнення з ч. 1 ст. 38 КзпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України, яку викласти в наступній редакції: Звільнити з роботи ОСОБА_1 31 жовтня 2019 року за власним бажанням у зв`язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю і умов колективного договору.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у сумі 50 699 (п`ятдесят тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 58 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» на користь держави судові витрати у виді судового збору 908 (дев`ятсот вісім ) гривень.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» в особі голови комісії по реорганізації Гребеняка Богдана Теодосійовича, , м. Львів, вул. Луганська, 3.

Повний текст рішення виготовлено 06 серпня 2021 року.

Суддя Г.П. Мигаль