ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/820/20 Номер провадження 22-ц/814/129/21Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2020 року, постановлене суддею Оксенюк М.М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

11.09.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.09.2013. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути із відповідача заборгованість станом на 20.05.2020 в розмірі 11 665,03 грн., що складається із: 8 220,21 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 444,82 грн. заборгованість за простроченими відсотками; судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Заочним рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 21.10.2020 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість станом на 20.05.2020 за тілом кредиту в розмірі 8 220,21 грн. та 1 480,28 грн. судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає виключно заборгованість за тілом кредиту, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність договірних правовідносин між банком та ОСОБА_1 щодо сплати процентів.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позову та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводить, що наявні у справі витяги із Тарифів банку та із Умов і Правил надання банківських послуг викладені у редакції, що діяла на момент підписання заяви згідно наказу банку, а тому є належними доказами, які не спростовані відповідачем та підтверджують його обізнаність із умовами кредитування. Послідуючі редакції Умов і Правил надання банківських послуг до яких позичальник автоматично приєднувався знаходяться на офіційному веб-сайті ПриватБанку і відповідач зобов`язався самостійно з ними знайомитися.

Заперечує застосування до спірних правовідносин позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, оскільки у матеріалах справи наявна конкретна редакція Умов і Правил надання банківських послуг, до якої приєднався відповідач при підписанні анкети-заяви та укладенні договору, відсутні обґрунтовані заперечення відповідача проти вимог позову, а сам кредитний договір є правомірним, позичальником ним не оскаржувався.

Зазначає, що відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , яка в подальшому перевипускалася, із встановленим кредитним лімітом в 2 000,00 грн. Відповідач після отримання картки, за умовами укладеного із банком договору приєднання, вчиняв дії щодо її активації, користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про укладення договору та згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є підставою для цивільно-правової відповідальності позичальника за неналежне виконання кредитного зобов`язання у вигляді відсотків.

Вважає, що районний суд безпідставно відхилив клопотання позивача про огляд офіційного веб-сайта АТ КБ «ПриватБанк» із зафіксованим змістом редакції Умов і Правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції установлено, що 18.09.2013 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодилася із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджує, що вона із ними ознайомлена та згодна. Примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом роздруківки із сайту http://privatbank.ua Умови і Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті ПриватБанк www.privatbank.com.ua. Зобов`язується виконувати Умови і Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.com.ua. Ознайомившись із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанк, ОСОБА_2 виявила бажання оформити на своє ім`я зарплатний пакет./а.с.13/ 09.10.2015 ОСОБА_2 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_3 ./а.с.46-47/

Згідно витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком визначено наступні тарифні плани: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». У примітках вказано, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua./а.с.14/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг./а.с.15-44/

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 18.09.2013 станом на 20.05.2020 становить 11 665,03 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту 8 220,21 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 3 444,82 грн./а.с.7-10/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідачем не дотримано строк виконання зобов`язання, а тому стягненню із неї підлягає заборгованість за тілом кредиту. Підстави для стягнення відсотків відсутні, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами повідомлення позичальник про такі умови кредитування.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням суду та переоцінки доказів.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції регламентовані положеннями статті 367 ЦПК України, частинами 1-3 якої визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно частини 6 наведеної норми, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Звертаючись в суд із позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» просить, крім тіла кредиту, стягнути із ОСОБА_1 3 444,82 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 18.09.2013, банк посилається на витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та витяг із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини договору приєднання, укладеного шляхом підписання анкети-заяви.

Однак зазначені документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови і Правила розуміла відповідач, ознайомившись і погодившись із ними, підписуючи анкету-заяву від 18.09.2013, а також, що указані документи на момент отримання відповідачем банківської картки взагалі містили умови щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», як такий, що містить посилання на загальні умови кредитування у ПриватБанк з обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract» та «Універсальна gold».

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що підписана 18.09.2013 ОСОБА_4 анкета-заява б/н містить виключно її персональні дані та намір оформити на своє ім`я «зарплатний пакет» й не містить жодних узгоджених сторонами умов та видів кредитування. До того ж відповідачка, як отримувач указаних банківських послуг, на момент підписання анкети-заява б/н, була неповнолітньою, але оскільки такий правочин є дійсним та ніким не оспорений, районний суд дійшов правильного висновку про стягнення із відповідача фактично отриманих та використаних коштів.

Апеляційний суд також погоджується із висновками суду першої інстанції, які позивачем не спростовані, що витяги із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 18.09.2013 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді базову відсотку ставку та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, що ухвалена у подібних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність застосування позиції Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що в межах даного спору наявна конкретна редакція Умов та Правил надання банківських послуг, діючих на момент підписання анкети-заяви, а також, що відповідач не надавав жодних заперечень проти факту ознайомлення із тією редакцією витягу Умов і Правил, що долучена до матеріалів справи, колегією суддів відхиляються. Такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у матеріалах справи відсутній наказ банку про затвердження редакції Умов і Правил надання банківських послуг, а наявний у матеріалах справи витяг з умов містить їх окремі пункти, які не можливо ідентифікувати за періодом дії. Тоді як відсутність заперечень відповідача проти позову не звільняє банк від обов`язку доводити обставини, на які він посилається, як на підстави свої вимог.

Доводи апеляційної скарги, що районний суд безпідставно відхилив клопотання про огляд судом офіційного веб-сайту АТ КБ «ПриватБанк» на правильність висновків районного суду не впливають, оскільки позивач, отримавши відмову в задоволенні такого клопотання з підстав його передчасності, не був позбавлений можливості самостійно провести огляд веб-сторінки з наступним складанням протоколу із фіксацією результатів огляду, використавши їх як доказ.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не заявляв, тоді як підстави стягнення відсотків згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - відсутні, оскільки не погоджені сторонами зобов`язання.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.01.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська