Справа № 496/3423/21
Провадження № 2-зз/496/11/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04 липня 2007 року на нерухоме майно, яке належить його батьку - ОСОБА_2 , а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 24331731.

Заява обґрунтована тим, що 4 липня 2007 року Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала, якою було задоволено клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. 21 січня 2009 року Біляївським районним судом Одеської області було винесено заочне рішення суду, де з батька заявника - ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму авансу у розмірі 5050 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Згідно листа Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомостей, щодо стягнення суми авансу з ОСОБА_2 немає, тому виконавче провадження, яке було відкрите у 2007 році Відділом та у рамках якого було накладено арешт на майно знищене, так як строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки. Таким чином, на теперішній час підстави, що мали місце при накладенні арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 відпали. У зв`язку з чим заявник просить скасувати арешт з вказаного майна.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але в прохальній частині заяви просив справу розглянути за його відсутності.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову та додані докази, вважає що заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 89)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 90)

Згідно свідоцтва № 963 від 21 травня 2007 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 91)

Листом № 12854/25 від 01 липня 2019 року заявнику було надано відповідь Біляївським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області про відсутність матеріалів виконавчого провадження, відкритого на підставі ухвали суду від 04 липня 2007 року по справі № 2-1626/07, у зв`язку зі спливом трьох років. (а.с. 92)

Згідно листа Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 2253 від 13 грудня 2017 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .(а.с. 93)

Рішенням Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 09 лютого 2016 року № 104-УІІ перейменовано вулицю Жовтневу на Вишневу, в с. Усатове. (а.с. 94)

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на житловий будинок, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали суду від 04 липня 2007 року. (а.с. 95)

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04 липня 2007 року накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 . (а.с. 96)

Заочним рішення судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 січня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму авансу у розмірі 5050 грн., судові витрати- 51 грн. та на користь ОСОБА_4 суму за договором про надання послуг у розмірі 6060 грн. та судові витрати 91 грн. (а.с. 97-99)

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1, 2, 4, 5 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

В силу приписів частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року передбачає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як на тому наголошено у п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді цивільної справи № 2-470/2009 року у якій було накладено арешт та ним не подано суду доказів того, що він прийняв спадщину після смерті батька та став власником зазначеного житлового будинку, а тому не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 та роз`яснити право звернутись до суду з позовом про скасування арешту майна в загальному позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 42, 158 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду з позовом про скасування арешту в порядку загального позовного провадження.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 04 серпня 2021 року.

Суддя О.П. Галич