Справа № 954/481/21
Номер провадження 2/954/180/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоїд Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача і відповідача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя померла склала заповіт, згідно з яким заповідала позивачу вказаний будинок. Після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті матері на житловий будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо його належності спадкодавцеві. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку померла, тому й успадкувати будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. У зв`язку з цим, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення, є такими, що ґрунтуються на вимогах законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Так, суд встановив, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.01.2020 року, виданого Виконавчим комітетом Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області (а.с.11).

Згідно з копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 06.06.2019 року, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 , у тому числі, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13).

З повідомлення приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області від 15.07.2021 року №632/02-16 вбачається, що заведено спадкову справу №81/2020 після смерті ОСОБА_3 , де спадкоємцем є ОСОБА_1 (а.с.51).

Як вбачається з відповіді від 13.05.2021 року №377/02, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок приватним нотаріусом Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності житлового будинку спадкодавцю (а.с.14).

Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За довідкою, виданою Нововоронцовською селищною радою від 14.05.2021 року № 52/2-10 за даними погосподарської книги №1, особовий рахунок № НОМЕР_2 , власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та до дня смерті постійно проживала за вказаною адресою (а. с. 15-18).

За довідкою №297 від 14.05.2021 року, виданою Нововоронцовською селищною радою, земельна ділянка площею 0,23 га, яка передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_1 не приватизована (а.с.19).

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено під літерами: А - житловий будинок, загальною площею 62,6 кв.м, у тому числі житловою 35,9 кв.м, а веранда, Б навіс, В душ, Г сарай, Д сарай; Е сарай, Ж навіс, З погріб з шийкою, К літня кухня, к веранда; Л туалет; М сарай; Н сарай, №1 ворота, №2 огорожа, №3 огорожа, загальною вартістю 68668,00 грн (а. с. 5-10). Рік будівництва житлового будинку 1930 рік.

З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак остання не здійснив державну реєстрацію свого права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , даний будинок входить в спадкову масу, та, оскільки, встановити право власності у позасудовому порядку позивачу, як спадкоємцю, неможливо, що позбавляє його права успадкувати будинок, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ст. ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.О. Каневський