Справа № 465/4040/17 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/68/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року у складі судді Кузя В.Я. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», про визнання договору укладеним,-

встановив:

У липні 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" про визнання договору укладеним.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 18.08.2008 між нею та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», укладено кредитний договір №014/24627/5/21662 на підставі якого вона отримала позику у розмірі 35700,00 доларів США для придбання приватного автомобіля. Протягом багатьох років вона належним чином виконувала свої зобов`язання та повертала визначені договором суми. Однак, через фінансову кризу 2014-2015 років та у зв`язку із різким збільшенням вартості долара США (з восьми до двадцяти чотирьох грн. за один долар) виконувати свої обов`язки стало неможливо. У цей же час вона із представниками банку активно проводила перемовини з метою врегулювати питання погашення заборгованості. Зокрема, 16.06.2014 подала заяву на ім`я начальника Львівського відділення № 2 ПАТ «Фідобанк» про проведення реструктуризації даного кредиту терміном до вересня 2014 року. Саме у цей період на офіційному сайті ПАТ «Фідобанк» було опубліковано повідомлення: «ФІДОБАНК пропонує своїм клієнтам конвертувати валютні кредити в гривню за курсом 7,99 грн. за долар США і ставку від 18% залежно від рівня погашення заборгованості». Дата повідомлення 27.05.2014. Як тільки їй стало відомо про таку пропозицію банку, подала заяву на ім`я начальника Львівського відділення № 2 ПАТ «Фідобанк» Нагірної Н.Ю. із чітким проханням про конвертацію валютного кредиту по кредитному договору № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008 по курсу 7,99 грн. за 1 долар США. Заява датована 18.06.2014 та зареєстрована за вх. № 770-ОГ від 25.06.2014. Однак жодної відповіді від банку про погодження поданої пропозиції щодо конвертації валюти не отримала.

В подальшому, 07.08.2014 подала на ім`я начальника Львівського відділення № 2 ПАТ «Фідобанк» Нагірної Н.Ю. заяву, в якій просила відмінити процес реструктуризації кредитних зобов`язань по кредитному договору № 2 014/24627/5/21662 від 18.08.2008, оскільки не погоджувалась із існуванням простроченої заборгованості по відсотках у сумі 168$ США, однак повторно та однозначно висловила прохання про конвертацію кредиту по курсу 7,99 грн. за 1$ США з одночасним погашенням всієї заборгованості та повним закриттям даного кредиту, так як і було висловлено прохання в заяві від 18.06.2014. Заява була зареєстрована за вх. № 1702-ЗРД від 07.08.2014.

Із відповіді Банку № 21-4-0-5/2914-зрд від 09.09.2014 їй стало відомо про те, що банк розглянув прохання, викладене у заяві від 18.06.2014 та встановив умови, за якими може бути проведена реструктуризація заборгованості, хоча у заяві від 18.06.2014 чітко ставилось прохання про конвертацію. Не розуміючи для чого банк здійснює підміну понять, 15.09.2014 подала заяву із запереченнями щодо позиції банку про не проведення конвертації - повторно наголосила на бажанні провести конвертацію валютного кредиту у гривню, оскільки аналогічні конвертації проводились банком з іншими позичальниками. В подальшому, на чергове звернення про необхідність проведення конвертації валютного кредиту у гривневий, банк надав формальну відписку від 09.02.2015 про неможливість проведення конвертації без роз`яснення причин.

Наполягаючи на виконанні зі сторони банку своїх обов`язків про які банк заявив публічно, 26.03.2015 провела зустріч із представниками банку, результати якої були оформлені у протоколі. За результатами зустрічі вирішено, що вона погоджується із сумами простроченої заборгованості та зобов`язується закрити кредитну заборгованість за умови конвертації по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США. Однак, зі сторони банку жодних дій для реалізації вказаної домовленості вчинено не було, зокрема: не надано офіційне погодження зі сторони керівництва банку (кредитного комітету), не підготовлено проектів змін до кредитного договору, не відкрито депозитного рахунку та не вчинено інших формальностей для врегулювання спору.

Просила визнати договір про конвертацію валютного кредиту у гривню по кредитному договору № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008 між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладеним та зобов`язати ПАТ «Фідобанк» провести конвертацію залишку заборгованості та нарахованих відсотків по валютному кредиту № 014/24627/5/21662 по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США, визначивши суму заборгованості по кредиту 67 927, 78 грн., по відсотках 8 490, 89 грн. (а.с. 84-85).

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" про визнання договору про конвертацію валютного кредиту у гривню укладеним та зобов`язання провести конвертацію залишку заборгованості - відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_1 , з рішенням суду не погоджується.

В апеляційній скарзі зазначає, що до позовної заяви долучено копію протоколу зустрічі з представником банку та прийнятого за ним рішення від 26.03.2015 з приводу офіційного договору оферти банку укласти договір конвертації валютної заборгованості за кредитним договором та прийняття нею такої пропозиції, що визнається сторонами, відтак доказуванню не підлягає.

При цьому, суд не витребував у відповідачів офіційного публічного договору оферти зі всіма опублікованими істотними умовами та не встановив, чи мав місце публічний договір оферти зі всіма істотними умовами договору, чи це була пропозиція банку.

Покликається на те, що з часу постановлення апеляційним судом ухвали від 01.03.2017 про залишення без змін рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року, яким з неї стягнуто заборгованість за невиконаними зобов`язаннями у сумі 291131.19 грн., тобто присуджено стягненні у гривні, а не у валюті, вважає, що з 01.03.2017 у неї припинилися зобов`язання у валюті США перед банком.

Вважає, що суд, з врахуванням встановлених між сторонами обставин, у межах розгляду інших справ, зобов`язаний був захистити її право шляхом припинення кредитного договору, як валютного кредиту з 01.03.2017.

На думку апелянтки, 26.03.2015 відбулося укладення договору публічної оферти шляхом акцепту з її сторони, щодо конвертації валютної заборгованості за кредитним договором.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 рокута ухвалити нове рішення, яким визнати договір про конвертацію валютного кредиту у гривню укладеним та зобов`язати банк провести конвертацію залишку заборгованості, припинити кредитний договір та договір застави, скасувати запис про обтяження автомобіля.

Ухвалою судового засідання від 27 липня 2021 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс", залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" про визнання договору укладеним, як правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», юридична адреса: 03056, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8.

В судове засідання 09 листопада 2021 року прибула позивачка ОСОБА_1 , однак після відмови у задоволенні клопотання її представника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, залишила зал судового засідання.

Інші учасники справи, представник позивачки ОСОБА_3, представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., представник правонаступника відповідача ТзОВ «Діджи Фінанс», в судове засідання не прибули, представник ОСОБА_3 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні, представник ТзОВ «Діджи Фінанс» подав заяву про розгляд справи у судовому засіданні 09.11.2021 у їх відсутність, інші не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що у позивачки наявна перед ПАТ «Фідобанк» заборгованість по кредитному договору № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008, яка станом на 17.11.2016 становить 291131 грн. 19 коп.

Таким чином, позивачкою не доведено підставності позовних вимог, оскільки не долучено будь - яких доказів того, що між позивачкою та відповідачами попередньо укладено договір про конвертацію валютного кредиту у гривню по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США по кредитному договору № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008, який станом на час розгляду справи відповідачі відмовляються підписати.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 18.08.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та позвачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 014/24627/5/21662, відповідно до умов якого остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти у сумі 35 700,00 доларів США на строк до 17.08.2015.

З метою забезпечення виконання зазначеного договору укладався і договір поруки №014/24627/5/21662/1.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року по справі № 465/566/15, позов ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за невиконаними зобов`язаннями у розмірі 291131 грн. 19 коп. на користь ПАТ «Фідобанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 2 186,77 грн. судового збору в користь ПАТ «Фідобанк».

Стягнуто з ОСОБА_4 2186,77 грн. судового збору в користь ПАТ «Фідобанк».

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

В свою чергу, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року в частині задоволення первісного позову та стягнення солідарно з ОСОБА_4 поряд з ОСОБА_1 291131 грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором та стягнення з ОСОБА_4 судових витрат за первісним позовом, а також у частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні первісного позову ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «Фідобанк» з участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_4 , що виникла відповідно до договору поруки №014/24627/5/21662/1 від 18.08.2008 року, за якою ОСОБА_4 зобов`язувався солідарно відповідати за виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008 року, припиненою.

Стягнуто з ПАТ «Фідобанк» в користь ОСОБА_4 1157,52 грн. судового збору сплаченого ним за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишено без змін (а.с. 58-62).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів погоджується із тим, що беззаперечним є факт про те, що позивачка ОСОБА_1 є боржником перед ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором №014/24627/5/21662 від 18.08.2008, наявна заборгованість у розмірі 291131 грн. 19 коп., що підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Обставини, які встановлені у межах розгляду справи № 465/566/15 мають преюдиційне значення для спірних правовідносин, оскільки сторони у таких є ці ж самі.

Поряд з цим, встановлені факти, а не їх правова оцінка мають значення у даній справі, відтак будь які доводи апеляційної скарги щодо суб`єктивного трактування судових рішень, зокрема в контексті того, що у зв`язку з такими у позивачки припинилися зобов`язання у валюті США перед банком, колегія суддів не приймає до уваги.

Більше того, таким доводами не надається правова оцінка, оскільки вони не входять у предмет доказування.

Разом з цим, 07.11.2018 між ПАТ «Фідобанк» та ТзОВ "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" укладено Договір б/н про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. За умовами вказаного договору, Банк, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-09-21-0GQ016-b, передав, а Новий кредитор прийняв у власність право вимоги за Кредитними договорами, в т.ч. і за кредитним договором № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ФІДОБАНК».

Крім цього, відповідно до договору Факторингу № 435/ФК-20 від 01.12.2020, ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступило, а ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк».

01.12.2020 між ТзОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТзОВ «Діджи Фінанс» (у зв`язку з укладенням договору Факторингу № 435/ФК-20 від 01.12.2020), укладений договір про відступлення прав вимоги за договором застави.

В свою чергу, з роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Фідобанк», долученої позивачкою, вбачається, що 27.05.2014 ПАТ «Фідобанк» розмістило на своєму сайті в мережі інтернет оголошення такого змісту: «Фідобанк пропонує своїм клієнтам конвертацію доларових кредитів за курсом 7.99 грн. за долар США і ставку 18% залежно від рівня погашення заборгованості» (а.с. 7, 8).

У зверненнях від 18.06.2014 та 07.08.2014 позивачка просила ПАТ «Фідобанк» розглянути можливість конвертації валютного кредиту по її кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008 за курсом 7.99 грн. за 1 долар США.

Згідно із листом від 09.09.2014, ПАТ «Фідобанк» повідомило позивачку про неможливість проведення конвертації заборгованості за кредитним договором в національну валюту та попереджено про наслідки непогашення заборгованості за кредитним договором № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008 (а.с. 13).

Листом від 09.02.2015 позивачку повторно повідомлено про те, що конвертація заборгованості за кредитним договором в національну валюту не може бути проведена, оскільки справа передана до Напрямку правового забезпечення роботи з боржниками Львівської області у зв`язку з невиконанням позивачкою умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості по оплаті кредиту та нарахованих відсотків (а.с. 15).

Звертаючись із позовними вимогами позивачка ОСОБА_1 свої доводи зводить до того, що 26.03.2015 відбулося укладення договору публічної оферти шляхом акцепту з її сторони, щодо конвертації валютної заборгованості за кредитним договором, відтак просила визнати договір укладеним

Заперечуючи позовні вимоги, відповідачем ПАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В. зазначалося, що у зв`язку з невиконанням вимог банку, подано позовну заяву про примусове стягнення заборгованості, при цьому позивачці неодноразово надавались відповіді про те, що конвертація на запропонованих нею умовах не може бути проведена. Повідомлення на сайті, на яке посилається позивач, не є пропозицією укладення договору на зазначених умовах. Позивач не навела жодної передбаченої законом підстави для зміни умов договору кредиту. Крім того, зважаючи на те, що у ПАТ «Фідобанк» відкликано банківську ліцензію, конвертація не може бути проведена, оскільки це прямо заборонено законом.

Покликаючись на те, що конвертація валютних кредитів є правом, а не обов`язком банку, ТзОВ "Фінансова компанія" СІТІ Фінанс" також просило відмовити у позовних вимогах.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом статті 3 ЦК України однією з засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно із статтею 627 ЦК України свобода договору полягає у тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

Так, з протоколу зустрічі від 26.03.2015, підписаного провідним спеціалістом ПАТ «Фідобанк» та позивачкою ОСОБА_1 слідує, позивачка погодилась із заборгованістю по кредиту в сумі 8 928 дол. США та пенею в сумі 16 628, 42 грн. пені. При внесенні домовленої суми заборгованості у гривнях на депозитний рахунок, при конвертації по курсу 7.99 гривень, зобов`язується закрити кредитну заборгованість (т. 1 а.с. 16).

Колегія суддів погоджується з тим, що позивачка помилково трактує зміст протоколу зустрічі від 26.03.2015 як укладення сторонами договору про конвертацію заборгованості за кредитним договором в національну валюту, оскільки відсутні будь які письмові погодження банку щодо вирішення питання про конвертацію заборгованості в національну валюту, при цьому, позивачка самостійно долучила до позовної заяви листи банку про відмову у конвертації заборгованості, а підстави такої відмови наведені у відповідних листах.

Протилежного не доведено і на стадії апеляційного розгляду справи.

Таким чином, враховуючи наявність судового рішення, яке набрало законної сили, яким з позивачки стягнуто заборгованість у відповідному розмірі, а саме 291131,19 грн., відсутність будь яких письмових погоджень банку щодо вирішення питання про конвертацію заборгованості в національну валюту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог щодо визнання договору укладеним та зобов`язання провести конвертацію валютного кредиту, як похідної.

В свою чергу, оскільки вимоги припинити кредитний договір та договір застави, скасувати запис про обтяження автомобіля не були предметом розгляду в суді першої інстанції, слідуючи принципу диспозитивності та вимогам ст. 367 ЦПК України, такі не можуть бути предметом оцінки на стадії апеляційного перегляду.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 09 листопада 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк