Справа № 457/529/21
провадження №2/457/205/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

за участі представниці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовна заява мотивована тим, що з 22 липня 2018 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю у м. Трускавець. Чоловік коштів на сімейні потреби та на потреби дитини не надає, участі у вихованні майже не приймає. Самостійно вона не має змоги забезпечити у повному обсязі належний рівень життя дитині, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Окрім цього, вона змушена винаймати житло, за оренду якого сплачує по 3000 грн. щомісячно без урахування комунальних платежів. Місце роботи, посада і розмір заробітної плати відповідача їй невідомі. Просить стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 у розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2189 грн.

У судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 позовну заяву підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Пояснила, що дитина справді на разі зареєстрована з батьком, однак фактичне місце проживання дитини є з матір`ю. Що стосується посилання сторони відповідача на те, що позивачка притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, то слід зазначити, що відносно відповідача двічі виносився терміновий заборонний припис відносно кривдника. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, він є особою працездатного віку, інвалідності не має.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ощипок В.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позовні вимоги є нечіткими, оскільки відповідно до вимог Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини стягаються або у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі, оскільки спосіб, у який просить стягувати позивачка у твердій грошовій сумі розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не передбачений чинним законодавством. Вказав, що його довіритель не має змоги сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку. На його думку, позовні вимоги є невизначеними та розмитими. Його довірителя по мірі можливості надає кошти на утримання дитини, однак позивачка зумисне не дозволяє його довірителю бачитися з дитиною. Висновок служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини, що знаходиться у матеріалах справи, носить рекомендаційний характер. Крім цього, позивачкою не доведено того факту, що його довіритель є суб`єктом підприємницької діяльності. Вважає, що, оскільки обставини, наведені позивачкою у позовній заяві, є недоведеними, то у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Судом встановлено, що сторони з 22 липня 2018 року перебували у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №48. У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до акту про проживання осіб від 15 квітня 2021 року, складеного ОСББ «Підгір`я-2015», ОСОБА_1 проживає разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 . Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_5 зареєстрований за місцем реєстрації свого батька відповідача по справі. На думку суду, факт реєстрації дитини за місцем реєстрації батька не спростовує факту фактичного проживання дитини з матір`ю.

Також не спростовує факту проживання дитини разом з матір`ю лист Служби у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 4/2-232 від 15 червня 2021 року, відповідно до якого з 25 травня 2021 року, зі слів ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_5 знаходиться за місцем реєстрації по АДРЕСА_2 разом з батьком ОСОБА_6 (акт додається); а відповідно до заяви ОСОБА_1 11 червня 2021 року проведено перевірку умов, створених для проживання малолітньої дитини разом з мамою (акт додається). З приводу даного листа суд наголошує на наступному. По-перше, даний лист жодним чином не спростовує факту постійного проживання дитини разом з матір`ю, як на цьому наполягав представник відповідача у судовому засіданні, оскільки у ході розгляду справи вирішується питання про стягнення аліментів, а не визначення місця проживання дитини. По-друге, дитині не заборонено бачитися та проводити час з батьком. По-третє, жодного акту, що додається до вказаного листа, представником відповідача у судовому засіданні не додано.

Позивачка на даний час перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач ОСОБА_2 коштів на утримання дитини не надає. Твердження представника відповідача у судовому засідання про те, що ОСОБА_2 надає кошти на утримання дитини, не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи, оскільки не підтверджується жодними доказами.

За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком її сина, що не заперечується стороною відповідача, тому він зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті регламентує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, оскільки вказане не заперечив.

Таким чином, обов`язковими умовами для отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років дружиною є проживання дитини разом із нею і можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; те, що платник аліментів є особою працездатного віку, а також те, що у матеріалах справи відсутні відомості про його дохід. Суд враховує, що відповідач є особою працездатноо віку, протипоказань для працевлаштування не має, інших осіб на своєму утриманні не має. Доказів того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання дитини та її матері до досягнення дитиною трирічного віку, у матеріалах справи немає. Враховуючи, що кожен з батьків рівноцінно несе обов`язок щодо утримання дитини, те, що дитина проживає спільно з матір`ю, яка нею опікуються постійно, і об`єктивно несе більші витрати на її утримання, та, ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з 23 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При ухваленні такого рішення суд виходить з інтересів дитини. Така сума аліментів буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити їй належний фізичний та духовний розвиток.

Згідно ч.1ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з 23 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податів з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків відсутній за релігійними переконаннями, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий Новомосковським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 29 грудня 2009 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення у повному обсязі виготовлено 13 жовтня 2021 року.

Суддя: В. І. Марчук