ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/763/21 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Ясногородська О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скарг ами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 000 грн. щомісячно до їх повноліття, починаючи від дня подання заяви, а також стягнення аліментів на утримання дружини у сумі 13 500 грн. щомісячно до досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, починаючи від дня подання заяви.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 27.02.2015 року позивач з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач на даний час не працевлаштована, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач, працюючи другим механіком на судах дальнього плавання на підставі разових контрактів з різними судновласниками, має нерегулярний, мінливий дохід, залежно від строків та умов контракту, його заробітна плата складає близько 10000 доларів США на місяць, проте участі у матеріальному забезпечені дітей не приймає. Між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного. У зв`язку з цим, позивач просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень на кожну дитину з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи стягнення з 12.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи стягнення з 12.06.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи не містять доказів працевлаштування відповідача за контрактом на іноземних судах дальнього плавання з отриманням заробітної плати в розмірі близько 10 000 доларів США, а тому суд дійшов висновку, що такі твердження позивача є припущенням. Перевіривши майновий стан відповідача та встановивши, що останній не надає матеріальної допомоги на утримання дітей суд вважав за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дітей, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину починаючи з 12.06.2019 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, оскільки найменшою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вже досягнуто трирічного віку, тому аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з відповідача за період з 12.06.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень з індексацією відповідно до закону щомісячно, оскільки отримані відповідачем доходи у цей період дозволяли надавати матеріальну допомогу позивачу у зв`язку з перебуванням її у декретній відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2021 рокунеобґрунтованим та таким, що ухвалено без повного з`ясування обставин, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, просила оскаржуване рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання кожного з дітей в сумі 3 000,00 грн. скасувати та постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі по 25 000 грн. на кожного з індексацією помісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення помилково дійшов висновку про недоведеність обставин щодо роботи відповідача на іноземних судах дальнього плавання та отримання ним щомісячної заробітної плати близько 10 000 доларів США. Так, наданими до суду банківськими виписками з рахунку відповідача в АТ «УкрСиббанк» підтверджується, що у період з травня по серпень 2019 року він отримував заробітну плату від Норвежської компанії «Том Шип Менеджмент Норвей АС» Дроннінг Мауде Гейт у наступних сумах: 10699 доларів США, 10189,97 доларів США, 9690,94 доларів США, 3361,53 доларів США. Про знаходження відповідача на роботі на іноземних судах свідчить також лист Головного центру обробки спеціально інформації Державної прикордонної служби України від 17.09.2020 року, яким підтверджено факт перетинання відповідачем державного кордону: в`їзд 31.01.2020 р. та виїзд 13.06.2020 р. Ця довідка підтверджує також фіктивність наданої відповідачем довідки Херсонського центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_2 став на облік як шукаючий роботу з 27.01.2020 р.

Крім того, судом з`ясовувались обставини щодо причин і місця знаходження відповідача за кордоном за вказаний період часу і запропоновано представнику відповідача надати суду докази незнаходження відповідача на роботі на іноземних судах за вказаний період часу, а також повідомити, за які кошти відповідач міг існувати за кордоном декілька місяців. Але всупереч вимогам ч.4,5 ст. 43 ЦПК України представник відповідача не зазначив причини та місце перебування відповідача за кордоном і не надав відповідних доказів, а сам відповідач в судове засідання не прибув.

Також судом не врахована наявність у відповідача квартири за адресою АДРЕСА_1 , яку він здає в оренду.

Незрозумілим є також позиція суду щодо неврахування коштів у сумі 242 000 грн., які відповідач отримав від продажу свого автомобіля BMW 5 за договором купівлі - продажу від 12.09.2019 р.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити її апеляційну скаргу у повному обсязі.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі змінити, зменшивши суму стягнення з 3000 грн. до 2000 грн. щомісячно, а це ж рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов правильного висновку стосовно недоведеності факту працевлаштування ОСОБА_2 за контрактом на судах дальнього плавання, встановивши при цьому, що з жовтня 2020 року по теперішній час його оклад за постійним місцем роботи становить 5 000 грн. Проте, стягнута судом сума аліментів на утримання обох неповнолітніх дітей становить 6000 грн., що перевищує суму місячного доходу відповідача та суперечить принципам розумності і справедливості.

Окремо відповідач наголошує, що визнає вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в сумі по 2000 грн. на кожного.

Крім того, відповідач зазначає, що у період з травня по серпень 2019 року позивач ОСОБА_1 , маючи доступ до його банківського рахунку, зняла кошти на загальну суму 51 187 доларів США, після чого набула права власності на дві квартири за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Дії останньої призвели до значного погіршення майнового стану відповідача, залишивши його без жодних засобів до існування. У зв`язку з цим у 2019 році відповідач був вимушений продати автомобіль з метою погашення позики, оскільки інші джерела доходів у нього були відсутні.

Зазначені обставини, а також відомості про майновий стан позивачки, джерела та обсяги його раптового покращення свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині стягнення аліментів на її утримання, оскільки згідно ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачці, тому вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 доводи апелянта ОСОБА_2 вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначає, що тягар доказування в судовому провадженні про стягнення аліментів покладається на платника аліментів щодо його спроможності їх сплачувати, а тому відповідач повинен надати суду докази на підтвердження такої неспроможності. Відповідач не бере до уваги, що позов подано 12.06.2019 року, тобто у період часу, коли його заробіток складав близько 10 000 доларів США на місяць, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку. Крім того, у вересні 2019 року відповідач мав додаткових дохід в сумі 242 000 грн. від продажу автомобіля, а також має додатковий дохід від надання в оренду належної йому квартири.

Щодо доводів ОСОБА_2 про зняття позивачем коштів з належного йому рахунку та придбання за їх рахунок двох квартир, то ОСОБА_1 вказує на їх необґрунтованість, оскільки вказані квартири були подаровані батьками позивачки.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду, оскільки підпис від апеляційною скаргою не належить відповідачу, а є його імітацією, що видно неозброєним оком.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 27 лютого 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2020р. у справі №766/25352/19 розірвано. (а.с. 5, 244)

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.11.2017р. Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.05.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні. (а.с.6,7)

З акту ОСББ «Парус» від 14.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 разом з дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали постійно без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , з листопада 2016 року по 14 серпня 2019 року. (а.с.19)

З 14.08.2019 року ОСОБА_1 разом з дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується актом ОСББ «Командор» від 19.08.2019 року.(а.с.20)

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує ту обставину, що діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають разом з позивачем ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання дітей по 25 000 грн щомісячно на кожного, позивач посилається на ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 працює механіком на судах, і його середньомісячний дохід складає близько 10 000 доларів США.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду першої інстанції, серед іншого: копією диплому №00102/2019/11, виданого ОСОБА_2 ; копію трудового контракту моряка від 27.02.2019р., укладеного між ОСОБА_2 та ТОМ ШИП Менеджмент ПТІ ЛТД, згідно якого ОСОБА_2 погодився на умови роботи на нафтоналивному судні, починаючи з 04.03.2019 р., строком на 90 днів, з щомісячним окладом 10 710,00 доларів США. (а.с.10-14, 15)

На виконання ухвали суду від 02.09.2020 р. (а.с.131) Акціонерним товариством «Укрсиббанк» надано виписку по картковим рахункам ОСОБА_2 за період з 24.05.2019 по 28.10.2019, згідно якої на рахунок відповідача надійшли кошти у наступних сумах: 31.05.2019р. - 10 669,56 доларів США; 01.07.2019р. - 10 189,97 доларів США; 29.07.2019р. - 9690,94 доларів США; 29.08.2019 р. - 3361,53 доларів США. (а.с.149)

Крім того, згідно наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Адміністрації Держприкордонслужби України довідок №0.184-24980/0/15-20 від 17.09.2020р., №91-17975/0/15-21 від 21.05.2021р. ОСОБА_2 перетинав державний кордон України у напрямку «виїзд»: 13.06.2020 р., 24.11.2020 р., 01.02.2021р., а також у напрямку «в`їзд»: 31.01.2020 р., 13.11.2020р., 28.11.2020р., 16.04.2021р. (а.с.140)

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази працевлаштування ОСОБА_2 механіком на іноземному судні, регулярного перетинання ОСОБА_2 державного кордону України, а також докази отримання ним у період виникнення спірних правовідносин доходу у значному розмірі, апеляційний суд вважає за можливе визнати доведеною обставину щодо працевлаштування ОСОБА_2 на іноземних судах та отримання ним доходу у розмірі, що значно перевищує суму, заявлену відповідачем.

Заперечуючи факт такого працевлаштування та отримання доходу у визначеному розмірі відповідач зазначає, що з січня 2020 року перебуває на обліку у Херсонському міському центрі занятості як шукаючий роботу, на підтвердження чого надав довідку №02-20/42 від 10.02.2020 р, видану Херсонським міським центром зайнятості. (а.с.69), а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 29.01.2020 р. №179/з/21-22-51-08-02-08, від 07.04.2021р. № 664/з/21-22-51-02-08, згідно яких ОСОБА_2 за період з першого по третій квартал 2019 року, а також з першого по третій квартал 2020 року не отримував доходів, а у четвертому кварталі 2020 року отримав дохід в сумі 7167,00 грн. від ТОВ «Херсон-сіль» (а.с.70, 239)

Крім того, відповідачем надано довідку №11 від 18.11.2020 р., видану ТОВ «Херсон-сіль», згідно якої ОСОБА_2 працевлаштований на посаді «механік» з 18.11.2020 р., і його заробітна плата становить 5 000 грн. (а.с.165)

Проте, суд критично оцінює надані відповідачем докази, оскільки перебування ОСОБА_2 на обліку у Херсонському міському центру зайнятості та його працевлаштування на ТОВ «Херсон-сіль» не спростовує встановлених вище судом обставин щодо працевлаштування відповідача на іноземному судні, отримання ним значного доходу у період з травня по жовтень 2019 року, а також регулярного виїзду за кордон.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 пояснив, що підставою виїзду за кордон були відрядження з ТОВ «Херсон-сіль», проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано.

Разом з тим, в апеляційному суді відповідач підтвердив, що має у власності однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яку надає в оренду та має додатковий щомісячний дохід.

Крім того, апеляційний суд враховує, що на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 був власником транспортного засобу BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.26)

12.09.2019 р. вказаний автомобіль було перереєстровано на нового власника на підставі договору комісії №7502/19/002879, укладеного між ТОВ «Автоконсул» (комісіонером) та ОСОБА_2 (комітентом), згідно якого комісіонер зобов`язався здійснити продаж транспортного засобу BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за ціною 242 000 грн. Згідно наявного в матеріалах справи договору купівлі - продажу від 12.09.2019 р. №7502/19/002879, вказаний транспортний засіб продано за суму, узгоджену відповідачем, а саме 242 000 грн. (а.с.75, 127-128)

Наведені обставини свідчать про отримання відповідачем доходу в сумі 242 000 грн від реалізації належного йому транспортного засобу, що також слід враховувати при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Доводи відповідача про те, що отримані ним від продажу автомобіля кошти були спрямовані на сплату заборгованості за договором позики колегія суддів до уваги не приймає як такі, що не підтверджені жодними належними доказами.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на протиправне привласнення ОСОБА_1 отримуваних ним доходів, оскільки у випадку незаконного порушення майнових прав відповідач не позбавлений можливості їх захисту у встановлений законом спосіб, а саме шляхом звернення до суду та/або до правоохоронних органів. Проте доказів такого звернення матеріали справи не містять.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача щодо його згоди добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем також не надано.

Оскільки визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, суд не врахував наявність зазначених вище обставин, тому колегія суддів вважає за необхідне з підстав, визначених ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на утримання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3 000 грн до 5000 грн щомісячно, що відповідатиме належному рівню їх життя, достатньому для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на дружину в сумі 13500 грн щомісячно, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи положення статті 84 СК України щодо права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання дружини, не довів наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх обов`язків, а отже і можливості сплачувати аліменти, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років у розмірі 1500 грн щомісячно.

При цьому, суд вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на дітей у розмірі 50 000 грн. та на своє утримання 13 500,00 грн., а тому її вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що постановою суду апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1152,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року змінити, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 3000,00 грн. до 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві грн. 60 коп.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 28 липня 2021 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік