Справа № 615/1397/21
Провадження № 2/615/392/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Валки

Валківськийрайонний суд Харківськоїобласті в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Момот Д.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Валківської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

14.09.2021 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_2 до Валківської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю.

В позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку позивач оформила 23.12.2003 року, отримавши у Валківській державній нотаріальній конторі Харківської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 19.01.2004 року ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на це майно. Інша частина цього житлового будинку належала співмешканці померлого ОСОБА_4 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо її майна Валківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 318/1998 рік. Підставою для заведення спадкової справи була заява про прийняття спадщини ОСОБА_5 , що не доводився родичем спадкодавиці, проте був спадкоємцем за заповітом. На даний час позивачу відомо, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа щодо його майна не відкривалась. Після смерті ОСОБА_4 житловим будинком до дня смерті користувався ОСОБА_3 . До часу відкриття спадщини після ОСОБА_3 , а саме з 2000 року позивач проживала разом з ним однією сім`єю, а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 поховала його за власні кошти та продовжила вільно і одноособово користуватися усім будинком та наявним у ньому майном. З цього часу, як вказала ОСОБА_2 , вона продовжує сплачувати рахунки за комунальні послуги, здійснювати утримання житлового будинку та його поточний ремонт, зберігає у будинку особисті речі та побутову техніку. Позивач зазначила, що вона протягом останніх 17 років здійснювала невід`ємні поліпшення вказаного майна за власні кошти. Станом на 22.10.2003 року вказаний житловий будинок мав лише пічне опалення, у ньому були відсутні водопровід та каналізація. Водночас, у 2010 році ОСОБА_2 облаштувала у вказаному домоволодінні водопостачальну колонку та вигрібну яму, а у 2021 році встановила нову залізо-бетонну огорожу загальною довжиною 114,2 метри. Крім ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований. Про спадкоємців особи, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 їй нічого не відомо. За таких обставин, позивач вважає, що навіть за наявності спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , спадщину після нього ніхто не приймав, і наміру оформляти у спадок належну ОСОБА_4 частину житлового будинку та утримувати його ніхто не має. В зв`язку з цим, ОСОБА_2 вважає себе добросовісним набувачем цього майна за набувальною давністю, відповідно до положень ст. 344 ЦК України.

Позивач вимагає визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, в АДРЕСА_1 .

Представник у відкритому судовому засіданні підтримав позов та прохав задовольнити.

Представник відповідача Валківської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити за його відсутності та рішення прийняти на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області 17.03.2003 року.(а.с.10)

Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку позивач ОСОБА_2 оформила 23.12.2003 року, отримавши у Валківській державній нотаріальній конторі Харківської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом, р.н. 2367.(а.с.11)

19.01.2004 року ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на це майно, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2596110, виданий Валківським бюро технічної інвентаризації від 19.01.2004 року.(а.с.12)

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виконконом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області на підставі рішення Виконкому Валківської районної ради №448 від 22.12.1987, інша частина житлового будинку, розташованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_4 .(а.с.13)

Відповідно до письмової інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 809/01-16/02-14 від 01.09.2021 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо її майна нотаріальною конторою 18.08.1998 року відкрито спадкову справу № 318/1998 рік.

Так, підставою для заведення вищевказаної спадкової справи була заява про прийняття спадщини ОСОБА_5 , який був спадкоємцем за заповітом, посвідченим Шарівською сільською радою Валківського району, Харківської області 04.01.1998 року за р.н. 1.(а.с.14)

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа щодо його майна не відкривалась, про що також свідчить Витяг зі Спадкового реєстру № 66185389 від 28.08.2021 року та вищевказана інформація Валківської державної нотаріальної контори Харківської області. (а.с.14,15)

З наданої нотаріальною конторою інформації також слідує, що інших заяв про прийняття чи про відмову від спадщини по спадковій справі № 318/1998 року після ОСОБА_4 станом на 01.09.2021 року не надходило, а свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, яка не була оформлена після смерті ОСОБА_4 не видавалось.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №66185412 підтверджується те, що після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 318/1998 рік, а свідоцтва про право на спадщину не видавалися.(а.с.16)

Згідно довідки №887 виданої Виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області від 21.10.2003 року, після смерті ОСОБА_4 житловим будинком до дня смерті користувався ОСОБА_3 .

Як вбачається з акту про підтвердження місця проживання особи та користування майном № 03.19-47/145 від 28.08.2021 року складеного комісією у складі старости с. Шарівка Валківської міської ради ОСОБА_6 діловода загального відділу Валківської міської ради Петіної З., встановлено шляхом опитування сусідів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що починаючи з 2000 року ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 поховала його за власні кошти та продовжила вільно і одноособово користуватися усім будинком та наявним у ньому майном, сплачувати рахунки за комунальні послуги, здійснювати утримання житлового будинку та його поточний ремонт, зберігати у будинку особисті речі та побутову техніку.

Крім того, вищевказаний акт є підтвердженням того, що позивач ОСОБА_2 протягом останніх 17 років здійснювала невід`ємні поліпшення вказаного майна за власні кошти.

Станом на 22.10.2003 року вказаний житловий будинок мав лише пічне опалення, у ньому були відсутні водопровід та каналізація, що підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок станом на 2003 рік. Технічним паспортом на житловий будинок станом на 31.08.2021 року підтверджується, що у 2010 році ОСОБА_2 облаштувала у вказаному домоволодінні водопостачальну колонку та вигрібну яму, а у 2021 році встановила нову залізо-бетонну огорожу загальною довжиною 114,2 метри. При цьому, власниками зазначеного домоволодіння у новому технічному паспорті зазначені позивач та померла у 1998 році ОСОБА_4 (а.с.19-24)

Крім того, підтвердженням того, що ОСОБА_2 користується усім житловим будинком та здійснює його утримання є договори про користування електричною енергією №5022 та надання послуг з газопостачання №10468, що були укладені між постачальниками цих послуг та позивачем ОСОБА_2 19.09.2003 року та 05.09.2012 роках.(а.с.25,26)

Як зазначено в позові, договір про надання населенню послуг з газифікації від 05.09.2012 року був укладений взамін попереднього договору, який у позивача не зберігся.

Так, згідно квитанцій про сплату послуг з газопостачання та графічним проектом для цілей газифікації від 17.06.2005 року, ОСОБА_2 користується газом за адресою розташування житлового будинку починаючи з 2007 року.(а.с.27-31)

Відповідно до витягу № 403 Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.08.2021 року, крім позивача ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не зареєстрований.(а.с.32)

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Відповідно до п.14 вищезазначеної Постанови Пленуму, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, відповідно до п. 11 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення своїх прав у іншому порядку, те що вимоги позивача не суперечать закону, не порушують законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що вказані у позові обставини можуть бути прийняті судом в якості належних доказів доведеності підстав для набуття права власності.

Оскільки позивач ОСОБА_2 близько 17 років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому вона набула право власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до Валківської міської ради Харківської області, , що знаходиться за адресою: вул. Харківська, 16, м. Валки, Харківської області, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно літер плану Технічного паспорта на житловий будинок, виданого КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» від 31.08.2021 року є складовою: Житлового будинку «А-1» загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею - 15,7 кв.м., що включає в себе веранду «а» - площею 15,3 кв.м.; тамбур «а-1» площею 4,1 кв.м., Літньої кухні «Б» - площею 21,6 кв.м., Веранди «б» - площею 8,3 кв.м., Сараю «В» - площею 10,0 кв.м., Сараю «Г» - площею 14,8 кв.м., Погреба «П» - площею 5,8 кв.м., Сараю «Д» - площею 25,2 кв.м., Сараю «Ж» - площею 16,5 кв.м., Вигрібної ями № 1 з/бетонні кільця 1 шт; Огорожі №2-9 114,2 м., Колонки «к-1» - 20 п/м; Колодязя «к» з/бетонні кільця 6,4 п/м.

Повний текст рішення складений 04 листопада 2021 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Товстолужський