Справа № 465/7538/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1958/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова в складі судді Кузя В.Я. від 19 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз», третя особа ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячних премій, а також одноразової щорічної премії, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укратрансгаз», третя особа ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити нархування та виплату щомісячних премій, а також одноразової щорічної премії та стягнення судових витрат - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з АТ «Уктрансгаз» на користь ОСОБА_1 суму преміювання в розмірі 14 015, 90 грн.; судові витрати покласти на Відповідача.

Вважає, що зазначене рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Також вважає, що при ухваленні свого рішення, суд не повинен був брати до уваги Протокол від 08.09.2015р. №08-2015 з огляду на наступне: рішення філії позбавити Позивача одноразової премії, суперечить рішенню юридичної особи, яким було премійовано всіх без винятку працівників; в протоколі не зазначено, що рішення комісії стосуються одноразового преміювання передбаченого пунктом 4.12 Колективного договору; наказ директора філії УМГ «Львівтрансгаз» №429 від 09.09.2015 року про виплату одноразової премії працівникам філії не містить відомостей про те, що підставою для його ухвалення був Протокол №08-2015 від 08.09.2015р.; згідно статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» (Співвідношення законодавства і колективного договору, угоди, трудового договору), умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Вказує, що оскільки здійснення одноразового преміювання зг. п.4.12 Колективного договору не передбачає позбавлення преміювання осіб які мали адміністративні стягнення, Комісія позбавивши преміювання Позивача погіршила стосовно Позивача умови п.412 Колективного договору, порушивши при цьому Статтю 5 Закону України «Про колективні договори і угоди». Відтак таке рішення комісії незаконне. Звертає увагу суду, що він вимушений повторно долучити Наказ ПАТ «Укртансгаз» від 08.09.2015 року №386 (Додаток №2) з огляду на те, що зазначений наказ свідчить про безпідставне позбавлення заробітної плати Позивача, непов`язаного із застосуванням догани. Зазначає, що суд не надав цьому належної правової оцінки. Також вказує, що приймаючи своє рішення щодо правомірності позбавлення Позивача щомісячних премій в розмірі 10% посадового окладу, суд виходив з того, що депремійовано через оголошену йому догану за несумлінне виконання трудових обов`язків, що підтверджене судовим рішенням, яке набрало законної сили. Проте суд не взяв до уваги всіх обставин справи, що мали суттєве значення при ухвалені рішення, що цієї частини спірних сум преміювань. Звертає увагу, що Розділом ІІ Положення про преміювання працівників філії УМН «Львівтрансгаз» визначено перелік з 15 конкретних упущень, при яких цей вид премії працівникам не виплачується або її розмір зменшується. В цьому переліку відсутня догана, як підстава для зменшення або позбавлення зазначеної премії.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог, відзиву на заяву про уточнення позовних вимог, заперечення на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 4, ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 76, ст. 81, ч.4 ст. 82, ч.1 ст. 133, ч.1 ст. 141, ст.ст. 89, 263 ЦПК України, ч.2 ст. 97, ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України, ч.2 ст. 2 ст. 5 Закону України «Про оплату праці», п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року №63566/00 «Проніна проти України», та відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року у цивільній справі №465/4765/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Львівтрансгаз» про скасування наказу директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №232 від 12.06.2015р. «Про дисциплінарне стягнення» та наказу директора філії УМГ» Львівтрансгаз «ПАТ`Укртрансгаз» №233 від 12.06.2015р. «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12.06.15р.№232» відмовлено за безпідставністю. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року у цивільній справі №№465/4765/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення від 23 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, скасовано накази директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №232 від 12.06.2015р. «Про дисциплінарне стягнення» №233 від 12.06.2015р. та «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12.06.15р.№232». Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27 березня 2019 року у цивільній справі №465/4765/15-ц касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» задоволено, рішення апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2016 року скасовано, залишено в силі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року. Даним судовим рішенням встановлено, що з 26 травня 2009р. ОСОБА_1 працює в УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на посаді бухгалтера 1 категорії відділу обліку надання послуг з транспортування природного газу. Наказом директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 232 від 12 червня 2015 року за зайняття в період з 27 по 30 квітня 2015 року в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і посадових обов`язків позивача, відмову виконувати поставлені перед ним завдання, ненадання інформації на вимогу директора згідно протокольного доручення селекторної наради про виконану роботу за період з 12 по 15 травня 2015 року та з 27 по 29 травня 2015 року, зухвалу поведінку в частині відношення до виконання вимог посадової інструкції і правил внутрішнього трудового розпорядку, ігнорування розпоряджень начальника відділу та директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Також суд зазначив, що наказом директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 233 від 12 червня 2015 року «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232» внесено зміни до пункту 1 наказу та викладено його в такій редакції: «Застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 - бухгалтера (з дипломом спеціаліста) першої категорії відділу обліку надання послуг з транспортування газу апарату УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». Суд встановив, що згідно тижневого звіту про виконані роботи ОСОБА_1 за період 27 по 30 квітня 2015 року, складеного позивачем, останній, у робочий час, крім робочих завдань, працював над оскарженням отриманої догани (час виконання 4 год), готував матеріали та консультації з адвокатською компанією стосовно захисту своїх прав від незаконних дій керівництва УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» до майбутніх зборів трудового колективу (час виконання 6 год), працював над листом та його перекладом віце-президенту Єврокомісії щодо корупційних дій та крадіжки коштів на тендерних закупівлях вищого керівництва ПАТ «Укртрансгаз» (час виконання 3 год). Суд зазначив, що апеляційний суд не врахував, що зайняття ОСОБА_1 в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і його посадових обов`язків, є окремою підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Відтак, суд встановив факт невиконання позивачем покладених на нього обов`язків, а також дотримання відповідачем правил та порядку застосування дисциплінарного стягнення, передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України. Суд вказав, що документом, який регулює, зокрема, питання преміювання працівників на підприємстві є Колективний договір на 2013 2015 роки зі змінами та доповненнями, ухваленими конференцією працівників ПАТ «Укртрансгаз» 21 травня 2014 року, 23 грудня 2014 року, відповідно до п.4.12. здійснюється преміювання працівників. Згідно п.6.2 правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Укртрансгаз» передбачено, що за сумлінне виконання трудових обов`язків, підвищення продуктивності праці, економію матеріально технічних та паливно енергетичних ресурсів, довголітню працю, особливі трудові заслуги та за інші досягнення в роботі до працівників товариства можуть застосовуватись, зокрема, виплата одноразових премій та винагород. Поряд з цим, п.7.2 договору встановлено, що за порушення трудової дисципліни, цих правил працівнику може не виплачуватися щомісячна премія, а також може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана та звільнення. Відповідно до п.1 Положення про преміювання працівників філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», таке вводиться з метою матеріального стимулювання працівників, підвищення їх мотивації до праці шляхом оцінювання особистих професійних та ділових якостей під час виконання виробничих завдань та здійсненні управлінських функцій. Пунктом 3 передбачено, що залежно від особистого трудового внеску працівників встановлюється розмір премії від 0% до 20% (включно) тарифної ставки (посадового окладу) працівника за фактично відпрацьований час з звітному періоді. Пункт 13 положення вказує на те, що керівники (в т.ч. управління, відділів, секторів, служб, дільниць, лабораторій тощо) апарату, підрозділів при апараті Філії, структурних підрозділів Філії до 15 числа місяця, наступного за звітним надають на розгляд Комісій апарату Філії та структурного підрозділу Філії проекти розподілу коштів на преміювання працівників підпорядкованих відділів, служб, дільниць, лабораторій тощо з урахуванням особистого трудового внеску кожного працівника у виконання виробничих завдань. Згідно з п.14 Положення, комісія апарату Філії розглядає надані матеріали, визначає розміри преміювання працівників номенклатурних посад структурних підрозділів (керівник, заступник керівника, головний інженер), працівників апарату і підрозділів при апараті Філії, ухвалює рішення і оформляє його протоколом. Таким чином, рішення про преміювання приймається на засіданні комісії колегіальним розглядом, оформлюється протоколом комісії, на підставі якого видається наказ про преміювання, в порядку, визначеному внутрішніми нормативними актами ПАТ «УКРТРАНСГАЗ». Відтак, положеннями колективного договору передбачено нарахування та виплату премій, а також визначено перелік обставин, коли премія не нараховується, суд не встановив підстав необґрунтованості ненарахування та невиплати премії. Суд зазначив, що рішення про виплату премій є правом роботодавця, додатковим благом, яке надається роботодавцем працівникам з метою створення необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, заохоченням до сумлінної праці. Аналізуючи докази, долучені стороною відповідача до матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для преміювання позивача, зважаючи на те, що останньому оголошено догану за несумлінне виконання трудових обов`язків позивачем, що підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Суд встановив, що рішення про ненарахування та невиплату премію позивачу прийняте у відповідності до внутрішньо розпорядчих документів відповідача. Суд вказав, що згідно долучених документів, питання преміювання носить не узагальнений характер, а застосовується роботодавцем індивідуально шляхом розгляду на комісії на підставі подання безпосереднього керівника конкретного розміру премії для кожного працівника індивідуально у відповідності до його вкладу у роботі, його відношення до роботи. Суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про те, що позивач здійснював свої трудові обов`язки таким чином, щоб йому нараховувалась премія за їх сумлінне виконання. Суд вважав, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано факту обґрунтованості невиплати премії, розмір якої просить стягнути позивач. Крім того, в обґрунтування свої позовних вимог позивач покликається на рішення Апеляційного суду Львівської області, яке скасоване. Інших належних доказів в обґрунтування позовних вимог позивач суду не надав. Враховуючи вищенаведене, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду вцілому відповідають обставинам справи та вимогам закону, однак рішення суду в частині вирішення питання про стягнення судових витрат таким не відповідає, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

30.06.2016 ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», третя особа ОСОБА_2 , у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

?зобов`язати ПАТ «Укртрансгаз» в особі Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних премій у розмірі 10% посадового окладу за період з квітня по жовтень 2015 року в розмірі 5205,90 грн., а також одноразової щорічної премії до Дня працівника нафтової, газової та нафтопереробної промисловості в розмірі 8810 грн., усього 14015,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з травня 2009 року по жовтень 2015р. він працював на посаді бухгалтера 1 категорії відділу обліку надання послуг із транспортування газу в філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». Наказом директора УМГ «Львівтрансгаз» №147 від 27.04.2015 року, йому було оголошено догану. Іншим Наказом директора УМГ «Львівтрансгаз» №232 від 12.06.2015 року, йому було оголошено другу догану. В зв`язку із оголошенням зазначених доган, його позбавлено щомісячних премій за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року, а також одноразової щорічної премії до Дня працівника нафтової, газової та нафтопереробної промисловості. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2015 року (справа 465/3855/15-ц), скасовано наказ директора УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз №147 від 27.04.2015р., яке Апеляційним судом м. Львова залишено без змін 07 квітня 2016 року. Крім цього, Рішенням Апеляційного суду м.Львова від 28 березня 2016 року, скасовано наказ директора УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз №232 та 233 від 12.06.2015р., яким йому оголошено другу догану. Враховуючи те, що рішення, якими скасовано обидві догани, набрали законної сили, його незаконно позбавлено щомісячних премій в розмірі 10% посадового окладу в період з квітня по жовтень 2015 року, а також одноразової щорічної премії до Дня працівник нафтової, газової та нафтопереробної промисловості в розмірі одного посадового окладу, загальна сума заборгованості становить 14015,90 грн. 19 жовтня 2016 року він звернувся до директора - відповідача з проханням виплати йому ці премії. Проте, незважаючи на набрання законної сили рішень, якими було скасовано обидві догани, директор відповідача надіслав йому відмову розглядати його прохання та заплатити йому суми преміювань, яких його було позбавлено в спірний період. Відповідно, для захисту своїх порушених прав та стягнення преміювань, вимушений звернутися до суду. Просить позов задоволити та стягнути на його користь суму преміювань в розмірі 14 015 (чотирнадцять тисяч п`ятнадцять) гривень 90 коп.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Франківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року у справі №465/3855/15 позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано Наказ директора УМГ "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 27 квітня 2015 року №147 "Про дисциплінарне стягнення" про оголошення ОСОБА_1 догани.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 червня 2017 року рішення Франківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року залишено без змін.

Окрім цього, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року у цивільній справі №465/4765/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Львівтрансгаз» про скасування наказу директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №232 від 12.06.2015р. «Про дисциплінарне стягнення» та наказу директора філії УМГ» Львівтрансгаз «ПАТ`Укртрансгаз» №233 від 12.06.2015р. «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12.06.15р.№232» відмовлено за безпідставністю.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року у цивільній справі №№465/4765/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення від 23 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, скасовано накази директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №232 від 12.06.2015р. «Про дисциплінарне стягнення» №233 від 12.06.2015р. та «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12.06.15р.№232».

Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27 березня 2019 року у цивільній справі №465/4765/15-ц касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» задоволено, рішення апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2016 року скасовано, залишено в силі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року.

Даним судовим рішенням встановлено, що «… позивач ОСОБА_1 з 26 травня 2009 року працює в УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на посаді бухгалтера першої категорії відділу обліку надання послуг з транспортування природного газу.

Наказом директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 232 від 12 червня 2015 року за зайняття в період з 27 по 30 квітня 2015 року в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і посадових обов`язків позивача, відмову виконувати поставлені перед ним завдання, ненадання інформації на вимогу директора згідно протокольного доручення селекторної наради про виконану роботу за період з 12 по 15 травня 2015 року та з 27 по 29 травня 2015 року, зухвалу поведінку в частині відношення до виконання вимог посадової інструкції і правил внутрішнього трудового розпорядку, ігнорування розпоряджень начальника відділу та директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також суди встановили, що наказом директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 233 від 12 червня 2015 року «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232» внесено зміни до пункту 1 наказу та викладено його в такій редакції: «Застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 бухгалтера (з дипломом спеціаліста) першої категорії відділу обліку надання послуг з транспортування газу апарату УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

З вказаних наказів суди встановили, що дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 застосовано за те, що він ігнорує та відмовляється виконувати поставлені перед ним завдання згідно посадових обов`язків, а саме: дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акт на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року, опрацьовувати отримані від структурних підрозділів філії первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу згідно реєстру.

Суди встановили, що акт списання виробничо-технологічних витрат природного газу на транспортування газу за березень 2015 року складений комісією у складі представників Дашавського ВУПЗГ та затверджений начальником Дашавського ВУПЗГ 1 квітня 2015 року, акт списання обсягів розбалансування природного газу за березень 2015 року складений комісією у складі представників УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та затверджений директором УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» 2 квітня 2015 року.

Зі службової записки начальника відділу обліку надання послуг із транспортування природного газу ОСОБА_3 від 30 квітня 2015 року, адресованої директору УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 ігнорує та відмовляється виконувати поставлені перед ним завдання згідно посадових обов`язків, а саме: дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акт на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року, опрацьовувати отримані від структурних підрозділів філії первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу згідно реєстру. За період роботи з 27 по 30 квітня 2015 року у робочий час займався справами, які не мають жодного відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу, про що свідчить написаний ним звіт.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно тижневого звіту про виконані роботи ОСОБА_1 за період 27 по 30 квітня 2015 року, складеного позивачем, останній, у робочий час, крім робочих завдань, працював над оскарженням отриманої догани (час виконання 4 год), готував матеріали та консультації з адвокатською компанією стосовно захисту своїх прав від незаконних дій керівництва УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» до майбутніх зборів трудового колективу (час виконання 6 год), працював над листом та його перекладом віце-президенту Єврокомісії щодо корупційних дій та крадіжки коштів на тендерних закупівлях вищого керівництва ПАТ «Укртрансгаз» (час виконання 3 год).

З тижневого звіту про виконані роботи ОСОБА_1 за період 27 по 30 квітня 2015 року суд першої інстанції встановив, що позивач, крім робочих завдань, займався справами, що не мають відношення до виконання ним своїх посадових обов`язків, у зв`язку з чим дійшов висновку про доведеність факту неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків.

Апеляційний суд залишив поза увагою вказані обставини, не надав оцінки тижневому звіту про виконані роботи ОСОБА_1 та висновок суду першої інстанції в цій частині не спростував.

Апеляційний суд не врахував, що зайняття ОСОБА_1 в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і його посадових обов`язків, є окремою підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення».

Зважаючи на вказані вище судові рішення, накази директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №232 від 12.06.2015р. «Про дисциплінарне стягнення» №233 від 12.06.2015р. та «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12.06.15р.№232 залишені в силі, а Наказ директора УМГ "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 27 квітня 2015 року №147 "Про дисциплінарне стягнення" про оголошення ОСОБА_1 догани скасовано.

Також, згідно ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих) територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Згідно частини 2 статті 2 Закону «Про оплату праці» додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно вище зазначеного, Закону порядок визначення розміру премій встановлюється або у колективному договорі, або це питання адміністрацією узгоджується із профспілковою організацією підприємства.

З матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції, документом, який регулює, зокрема, питання преміювання працівників на підприємстві є Колективний договір на 2013 2015 роки зі змінами та доповненнями, ухваленими конференцією працівників ПАТ «Укртрансгаз» 21 травня 2014 року, 23 грудня 2014 року, відповідно до п.4.12. здійснюється преміювання працівників (Т.1 а.с. 69-86).

П.6.2 правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Укртрансгаз» передбачено, що за сумлінне виконання трудових обов`язків, підвищення продуктивності праці, економію матеріально технічних та паливно енергетичних ресурсів, довголітню працю, особливі трудові заслуги та за інші досягнення в роботі до працівників товариства можуть застосовуватись, зокрема, виплата одноразових премій та винагород.

Згідно п.7.2 цих правил встановлено, що за порушення трудової дисципліни, цих правил працівнику може не виплачуватися щомісячна премія, а також може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана та звільнення.

Відповідно до п.1 Положення про преміювання працівників філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», таке вводиться з метою матеріального стимулювання працівників, підвищення їх мотивації до праці шляхом оцінювання особистих професійних та ділових якостей під час виконання виробничих завдань та здійсненні управлінських функцій (Т.2 а.с.155-159).

Згідно п.3 Положення про преміювання, залежно від особистого трудового внеску працівників встановлюється розмір премії від 0% до 20% (включно) тарифної ставки (посадового окладу) працівника за фактично відпрацьований час з звітному періоді.

З пункту 13 Положення про преміювання вбачається, що керівники (в т.ч. управління, відділів, секторів, служб, дільниць, лабораторій тощо) апарату, підрозділів при апараті Філії, структурних підрозділів Філії до 15 числа місяця, наступного за звітним надають на розгляд Комісій апарату Філії та структурного підрозділу Філії проекти розподілу коштів на преміювання працівників підпорядкованих відділів, служб, дільниць, лабораторій тощо з урахуванням особистого трудового внеску кожного працівника у виконання виробничих завдань.

Згідно з п.14 Положення, комісія апарату Філії розглядає надані матеріали, визначає розміри преміювання працівників номенклатурних посад структурних підрозділів (керівник, заступник керівника, головний інженер), працівників апарату і підрозділів при апараті Філії, ухвалює рішення і оформляє його протоколом.

Тому, судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення про преміювання приймається на засіданні комісії колегіальним розглядом, оформлюється протоколом комісії, на підставі якого видається наказ про преміювання, в порядку, визначеному внутрішніми нормативними актами ПАТ «УКРТРАНСГАЗ».

Тобто виплата чи не виплата премії є виключним правом роботодавця та визначається у згаданому порядку в певних межах, що є дискреційними повноваженнями роботодавця, з врахуванням ряду показників та обставин та виплата такої нагороди не є автоматичним додатком у складі заробітної плати, що завжди виплачується працівнику чи навпаки виплата такої автоматично не припиняється у випадку наявності у працівника випадків порушення трудової дисципліни, накладення стягнень, тощо.

Тому, судом вірно встановлено, що рішення про виплату премій є правом роботодавця, додатковим благом, яке надається роботодавцем працівникам з метою створення необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, заохоченням до сумлінної праці.

Положеннями колективного договору передбачено нарахування та виплату премій, а також визначено перелік обставин, коли премія не нараховується та з врахуванням цього судом першої інстанції не встановлено підстав необґрунтованості відмови у виплаті премій позивачу та підстав для втручання у дискреційні повноваження роботодавця, порушення ним порядку вирішення такого питання, тощо.

Окрім цього, слід вказати і на те, що позивачу не нараховувалась та не виплачувалась премія ще до постановлення наказів "Про дисциплінарне стягнення", а саме у березні 2015 року (Т.1 а.с. 159), що додатково свідчить про індивідуальний підхід до цього питання стосовно кожного працівника та у кожному конкретному випадку окремо.

Також, з протоколу засідання комісії №03-2015 від 24.04.2015 року з Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» з розгляду питань щодо преміювання працівників УМГ«Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» вбачається, що комісією вирішено за не належне виконання посадових обов`язків не нараховувати премію за березень 2015 року ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 161-164).

Вказане підтверджується також і наказом відповідача від 24.04.2015 року №141 про нарахування та виплату премії за березень 2015 року (Т.1 а.с.158).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення про ненарахування та невиплату премії позивачу прийняте у відповідності до внутрішньо розпорядчих документів відповідача.

Також, судом вірно встановлено, що із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що питання преміювання носить не узагальнений характер, а застосовується роботодавцем індивідуально шляхом розгляду на комісії на підставі подання безпосереднього керівника конкретного розміру премії для кожного працівника індивідуально у відповідності до його вкладу у роботі, його відношення до роботи, відтак в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про те, що позивач здійснював свої трудові обов`язки таким чином, щоб йому нараховувалась премія за їх сумлінне виконання.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги в частині оскарження рішення про відмову в задоволенні позову слід визнати безпідставними, рішення ж суду першої інстанції в цій частині слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції та, які додаткового дублювання у рішенні суду апеляційної інстанції не потребують.

Однак, що стосується рішення в частині стягнення з позивача в дохід держави за розгляд справи в розмірі 551,20 грн., то в цій частині рішення підлягає скасуванню зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Водночас згідно зі статтею 1 Конвенції «Про захист заробітної плати» № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення суми преміювань, що слід вважати виплатою, яка входить до складу заробітної плати.

Відтак такий звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на вказане, судом першої інстанції помилково стягнуто з позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. в дохід держави.

Зважаючи на вказане, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши рішення першої інстанції в частині стягнення судового збору. В решті ж рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору з розгляду даної справи в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. скасувати.

В решті рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра