ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року

м. Черкаси

справа № 711/3862/21 провадження № 22-ц/821/1873/21 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович

відповідачі: Кредитна спілка «Добросвіт»,

Державний реєстратор Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Калинчук Микита Андрійович

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт», державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Калинчука Микити Андрійовича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, скасування запису про право власності,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КС «Добросвіт», державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Калинчука М.А. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, скасування запису про право власності.

У липні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Касьяненко Д.Л. подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

заборонити КС «Добросвіт» здійснювати дії щодо примусового входження в квартиру, за вищевказаною адресою;

заборонити здійснювати дії, спрямовані на проведення державної реєстрації місця проживання/перебування будь-яких осіб в квартиру;

заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна квартири за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Д.Л. про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що до заяви про забезпечення позову не надано жодних належних доказів на підтвердження доводів викладених у ній та заява не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд першої інстанції встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повернув її заявнику, про що і постановив ухвалу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат ОСОБА_1 Касьяненко Д.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2021 року, якою повернуто заяву про забезпечення позову та винести постанову про задоволення заяви.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята без додержання норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у проваджені якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача КС «Добросвіт», щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому запропоновані позивачем заходи забезпечення позову в його заяві від 29 липня 2021 року не порушують законні права та інтереси відповідачів.

Також наголошує, що позовна заява, яка подана позивачем, стосується скасування рішення про реєстрацію права власності за КС «Добросвіт» є співмірною вимогам даної заяви про вжиття заходів забезпечення, оскільки здійснення подальшого входження в спірну квартиру з боку КС «Добросвіт» та незаконні спроби виселити позивача зі спірної квартири призведе до зміни сторін та обрання способу захисту, що не тільки утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а фактично призведе до позбавлення права користування приміщенням необхідності витребування майна з чужого незаконного володіння, що як наслідок призведе до збільшення судового збору, зміни процесуального статусу сторін тощо та інших додаткових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника КС «Добросвіт» - адвоката Кірси В.В., зазначено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Вважає, що вказана ухвала суду постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Крім того, судом було роз`яснено заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавило заявника права на повторну подачу заяви про забезпечення позову після усунення перешкод, які стали підставою для повернення заяви.

Слід також врахувати, що Придніпровським районним судом м. Черкаси вже розглядалася цивільна справа за аналогічним позовом ОСОБА_1 до КС «Добросвіт», державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Калинчука М.А. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію КС «Добросвіт» права власності на нерухоме майно, а саме на вказану квартиру. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.08.2020 року, яке залишене без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21.01.2021 року, в позові ОСОБА_1 було відмовлено повністю. Рішення суду набрало законної сили.

Вказує, що даним рішенням, зокрема, підтверджено законність набуття КС «Добросвіт» права власності на вказане майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Зазначає, що під час розгляду справи за аналогічними позовними вимогами ОСОБА_1 , ухвалами Придніпровського районного суду вже вживалися заходи забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 шляхом накладення арешту та заборони на відчуження квартири АДРЕСА_2 до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Таким чином, враховуючи, що позивачем було подано заяву про забезпечення позову у справі за його позовом до тих самих відповідачів, предмет та підстави якого збігаються та вже розглядалися судом, тому такі дії позивача та його представника шляхом безпідставного подання заяви про забезпечення позову у даній аналогічній справі можуть свідчити про зловживанням процесуальними правами, які призводять до порушення справедливого балансу прав та інтересів сторін, зокрема КС «Добросвіт», як власника вказаної квартири та можуть призвести до надмірного (тобто заздалегідь не виправданого) втручання у його право власності, а тому така заява відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 ЦПК України також підлягає поверненню заявнику.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Повертаючи заяву представнику ОСОБА_1 адвокату Касьяненку Д.Л. про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що до заяви не додано жодних належних доказів на підтвердження доводів викладених у ній та заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Статтею 151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Із матеріалів справи не вбачається і в ухвалі суду першої інстанції не вказано про наявність підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Частиною 1 статті 154 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позву без вирішення питання зустрічного позову не є порушенням наведених вимог законодавства.

Крім цього, зважаючи на положення частини 6 статті 154 ЦПК України, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника права звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено в постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 904/661/19 та від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19.

Отже, саме по собі не зазначення в заяві про забезпечення позову пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення не є обов`язковою підставою для повернення зазначеної заяви заявнику, що в такому випадку можна розцінювати як надмірний формалізм, що створює перешкоди стороні у доступі до правосуддя.

Вказівка суду першої інстанції про необхідність доказів для забезпечення позову ч. 1 ст. 151 ЦПК України не містить, а відтак не ґрунтується на вимогах закону.

До того ж, відповідно до ч. 3, 4 ст. 153ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичними, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви (заяви) або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Також у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Повернення заяви про забезпечення позову могло б призвести до надмірного формалізму, чим суд фактично позбавив би заявника права на доступ до правосуддя.

Виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Отже, суду слід уникати зайвого і невиправданого надмірного формалізму у застосуванні норм процесуального права, які впливають на саму суть доступу до правосуддя.

Ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову заявнику перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо розгляду такої заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню в частині розгляду заяви про забезпечення позову, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та направлення заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги про ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову є передчасними, оскільки суд першої інстанції не розглядав заяву про забезпечення позову по суті, а повернув її заявнику, адже в даному випадку вирішувалось питання про дотримання заявником положень ст. 151 ЦПК України щодо форми і змісту заяви.

За викладених обставин апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити судове рішення по суті заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт», державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Калинчука Микити Андрійовича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, скасування запису про право власності скасувати, матеріали цивільної справи направити до Придніпровського районного суду м. Черкаси для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 09 листопада 2021 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак