Справа № 362/3530/21
Провадження № 2/362/2278/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що 13 червня 2017 року між нею і відповідачкою було укладено договір довічного утримання.

Посилаючись на положення вказаного договору та відповідні норми Цивільного кодексу України, позивачка вказує, що з грудня 2020 року відповідачка не виконує свої обов`язки за укладеним між ними договором, а тому просить розірвати зазначений договір.

Представник позивачки в судовому засіданні не заявив жодних клопотань та просив прийняти рішення по справі у зв`язку із визнанням позову відповідачкою.

Відповідачка в судовому засіданні визнала позов та, на запитання головуючого, повідомила суду, що дійсно з грудня 2020 року вона припинила виконувати свої обов`язки за укладеним із позивачкою договором довічного утримання та не приносила позивачці продукти харчування, одяг, ліки, не надавала їй грошових коштів і не відвідувала позивачку.

Факт укладення між сторонами договору довічного утримання від 13 червня 2017 року, учасники процесу в судовому засіданні визнали і не оспорили.

Зазначаючи про визнання позову, відповідачка в судовому засіданні пояснила і підтвердила, що відповідають дійсності вказані позивачкою за змістом позову обставини відповідно до яких з грудня 2020 року вона припинила виконувати свої обов`язки за укладеним із позивачкою договором довічного утримання та не приносила позивачці продукти харчування, одяг, ліки, не надавала їй грошових коштів і не відвідувала позивачку.

Відповідно до норми частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Норма статті 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до норми частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як підсумок, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачкою її обов`язку по утриманню позивачки є істотним порушенням нею умов договору, оскільки внаслідок цього позивачка значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні даного договору, а тому існують передбачені законом підстави для дострокового розірвання укладеного між сторонами договору.

Відповідно до норми частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Одночасно, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати слід покласти на відповідачку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 610, 629 ЦК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 договір довічного утримання від 13 червня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником Андрієм Миколайовичем за № 826 в реєстрі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 05 листопада 2021 року.