ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1640/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2020 року, суддя Мазурок О.В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

В червні 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Перша», (надалі Страховик), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

На обґрунтування своїх вимог Страховик вказав, що 21.12.2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7931931 з забезпеченим транспортним засобом «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04.04.2018 року внаслідок винних дій відповідача забезпеченим транспортним засобом завдано механічних пошкоджень автомобілю «Citroen Jumpy», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Власнику пошкодженого транспортного засобу «Citroen Jumpy» Страховиком виплачено страхове відшкодування в сумі 13999,27 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на користь власника автомобіля «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 16317,99 грн. матеріального збитку та 3137,84 грн. судових витрат. Враховуючи наведене, Страховик просив стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33455,10 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2020 року, (судом помилково зазначено дату рішення 06.10.2019 року), позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Перша» 30317,26 грн. страхового відшкодування. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з доведеності заподіяння ОСОБА_1 збитків, оскільки його було визнано винним у вчиненні ДТП. Враховуючи, що спричинення збитків було зумовлено неналежним технічним станом транспортного засобу, яким керував відповідач, тому сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 30317,26 грн. підлягає стягненню на користь Страховика з винної особи в порядку регресу. В іншій частині позову суд відмовив у зв`язку з тим, що сума коштів є судовими витратами, а не страховим відшкодуванням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів скарги зазначив, що він судової повістки не отримував, підпис, що міститься на бланку рекомендованого повідомлення про вручення йому не належить. Крім того, як вбачається зі змісту постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2018 року у справі №686/7788/18, його було притягнуто за порушення вимог п.п. 2.3ц ПДР України, якого фактично в Правилах не існує. Вказав, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Технічний стан автомобіля не був предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Ні постанова суду по справі №6866/7788/18, ні матеріали адміністративної справи, ні позовна заява не містять даних про те, яку саме невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР мав автомобіль та чи саме вона є наслідком ДТП. Причина по якій відкрилися кріплення бортів не встановлена. Огляд автомобіля «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 спеціалістами автотехніками або експертами страхової компанії позивача не проводився, експертиза технічного стану вказаного автомобіля не проводилася.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 21.12.2017 року між ПрАТ «СК «Перша» та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс АК/7931931) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з забезпеченим транспортним засобом «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Згідно даної постанови 04.04.2018 року о 08 год. 44 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по проспекту Миру, рухаючись в напрямку вул. Бандери, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічної справності свого транспортного засобу та кріплення бортів, внаслідок чого у автомобіля відлетів правий борт та завдав механічних пошкоджень автомобілю «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

06.04.2018 року до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся власник пошкодженого в результаті ДТП автомобіля «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування в розмірі 13999,27 грн., що підтверджується меморіальним ордером №154 від 03.05.2018 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_3 16317,99 грн. матеріального збитку та 3137,84 грн. судових витрат. В якості третьої особи до участі в даній справі було залучено ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, який складається страховиком.

Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною шостою статті 82 ЦПК України, зокрема, передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, встановлені постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2018 року та рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року факт ДТП, внаслідок якої транспортний засіб «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження та вина водія транспортного засобу «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

На підставі страхових актів №ЦВ2314606 від 11.04.2018 року та ЦВ2314606-1 від 22.02.2019 року Страховик на рахунок вигодонабувача ОСОБА_4 , перерахував страхові відшкодування в розмірі 13999,27 грн. та 19455,83 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 03.05.2018 року та платіжним дорученням від 20.03.2019 року (а.с.14-15).

Враховуючи, що Страховиком до суми страхового відшкодування в розмірі 19455,83 грн. безпідставно включено розмір стягнутих судових витрат в сумі 3137,84 грн., колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та вірно вказав на те, що вимоги Страховика до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу шкоди, виплаченої ним як відшкодування по ремонту застрахованого автомобіля підлягають задоволенні в сумі 30317,26 грн., а не в сумі 33455,10 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно відсутності в діях водія ОСОБА_1 вини, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та оскаржував відповідне судове рішення в апеляційному порядку.

Твердження ОСОБА_1 про те, що переднє ліве колесо керованого ним автомобіля потрапило у вибоїну, внаслідок чого в автомобілі відбулася деформація кріплення бортів і відлетів передній борт, спростовується копією схеми місця ДТП, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №042981, відповідно до якої відповідач своїм підписом підтвердив, що недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП немає (а.с. 50).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова