11.01.2021
Ленінський районний суд м. Харкова
УХВАЛА

11 січня 2021 року Справа № 642/114/21;

Провадження № 2-з/642/1/21

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Євтіфієв В.М., за відсутністю сторін по справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявником надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , - для запобігання її протиправного оформлення у власність ТОВ «Аналітик Фінанс» та подальшого відчуження третім особам, а також відстрочити оплату судового збору до розміщення на сайті Ленінського районного суду м. Харкова реквізитів для оплати судового збору.

Необхідність вжиття саме цього заходу забезпечення позову заявник мотивував тим, що він вважає співмірним застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , - для запобігання завершення її протиправного оформлення у власність ТОВ «Аналітик Фінанс» та можливості подальшого відчуження третім особам. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання потенційного рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача ОСОБА_1 за захистом яких вона звернулась до суду, оскільки при подальшому відчуженні іпотечного майна право власності ОСОБА_1 не буде поновлено скасуванням запису в Державному реєстрі про право власності ТОВ «Аналітик Фінанс» при можливому задоволенні її позову. Вона буде вимушена поновлювати своє право власника зверненням до суду з новим позовом (віндикаційним) на підставі ч. 3 ст. 388 ЦК України про витребування майна у останнього набувача у ланцюгу відчужень.

Крім того, заявник просить відстрочити оплату судового збору, у зв`язку з неможливістю його сплати до розміщення відповідних реквізитів на сайті Ленінського районного суду м. Харкова.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява завника про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Так, заявником не подано цивільного позову до суду, що ставить під сумнів подання його в подальшому, а також не доведено яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

Отже, у відповідності із зазначеними нормами процесуального права, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Євтіфієв