Справа № 504/2793/21
провадження № 2/504/2122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Доброславський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Доброславський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що на підставі виконавчого листа №2-2063 від 20.05.2008 року виданого Комінтернівським районним судом Одеської області державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції 16.07.2008 року винесено постанову АВ №953541 (АВ №953800) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Станом на момент подання позову жодних виконавчих проваджень щодо стягнення з позивача згідно даних АСВП, ЄДРВП та електронного архіву не перебуває. Тому, стверджує позивач, він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.

Позивач надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та дату засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник третьої особи Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просять відмовити в задоволенні позовної заяви щодо зняття арешту з майна.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 18.07.2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, актовий запис №753.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 13.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано, актовий запис № 77 від 15.04.2010 року.

Відповідно до листа Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 02.08.2021 року №43-16018, позивачу було повідомлено, що 26.07.2008 року Лиманською районною нотаріальною конторою було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме невизначене майно, квартиру (1/5 частина) АДРЕСА_1 на підставі постанови №953541 від 16.07.2008 року виданою ДВС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно бази даних АСВП, ЄДРВП та електронного архіву жодних виконавчих проваджень відкритих у відношенні боржника ОСОБА_1 у Доброславському ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на даний час не перебуває. Надання більш детальної інформації не можливо, оскільки термін зберігання звершених виконавчих проваджень згідно інструкції з діловодства в органах Міністерства юстиції складає 3 року, та рекомендовано звернутись заявнику з метою вирішення вказаного питання до суду.

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2008 року серії АВ №953800, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Кривицькою О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2063 виданого 20.05.2008 року комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 . А саме на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації при Олександрівській сільській раді 28.03.2007 року на підставі розпорядження від 02.11.2006 року №140, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної, спільної, часткової власності в рівних частинах: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майнол Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації за №14519801 від 11.05.2007 року, квартира за реєстраційним номером 18812955, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить: ОСОБА_6 , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; ОСОБА_7 , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; ОСОБА_1 , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; ОСОБА_8 , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; ОСОБА_9 форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка.

Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.08.2021 року, індексний номер 269143921, 26.07.2008 року за № 7635243 зареєстрований арешт об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, підстава обтяження постанова АВ №953541 від 16.07.2008, Комінтернівське УЮ ВДВС Одеської області, невизначене майно, квартира, АДРЕСА_2 , 1/5 частина, власник ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідност.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав вважати правомірним арешт, що накладений на його майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.56,59,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.16,316,317,319,321 ЦК України, ст.ст.12,13,30,76-89,258,259,263-265,274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Доброславський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати арешт зареєстрований 26.07.2008 року за № 7635243 реєстратором: Лиманська районна держана нотаріальна контора, підстава обтяження постанова АВ №953541 від 16.07.2008, Комінтернівське УЮ ВДВС Одеської області, невизначене майно, все майно квартира, АДРЕСА_2 , 1/5 частина, власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 26.07.2008 року за № 7635243 про арешт нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров