Провадження № 4-с/265/3/21
У Х В А Л А

05 січня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судового засідання Гавшиної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, скасування постанови про арешт коштів боржника, стягувач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк", Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м.Харків) Бусел Володимир Олександрович,-

В С Т А Н О В И В

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м.Харків) Бусел В.О. про визнання дій останнього щодо відмови у скасуванні арешту, накладеного на грошові кошти, що містяться на картці АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка була відкрита для отримання заробітної плати, на підставі постанови про арешт коштів боржника від 22 вересня 2020 року, а також про скасування вказаної постанови. Крім того, просить суд поновити строк звернення зі скаргою через необізнаність щодо вчинення вказаних дій виконавцем, про які йому стало відомо тільки у банківській установі 20 жовтня 2020 року, та до подання цієї скарги він намагався врегулювати вказані питання позасудовим шляхом безпосередньо з державним виконавцем, але не знайшовши порозуміння 10 грудня 2020 року був вимушений звернутися до суду з відповідною скаргою.

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою головного державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Бусела В.О. про арешт коштів боржника від 22 вересня 2020 року у ВП № 60267903 було накладено арешт на всі його грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Згідно із постановою виконавця від 22 вересня 2020 року було арештовано грошові кошти, які містились, зокрема, на картці у АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка була відкрита для отримання ним заробітної плати, що підтверджується відповідною Довідкою - Вих. № 1TIQ5JE1QU2MUB7U від 21 жовтня 2020 року, а також Випискою за рахунком № IN3KAIB2NBBED83U від 07 грудня 2020 року. З наданої виписки вбачається, що на рахунок, на який накладений арешт виконавцем надходить тільки заробітна плата. Тобто, фактично державним виконавцем арештовані рахунки, які відкриті для отримання ним заробітної плати, що є порушенням ЗУ «Про виконавче провадження». Враховуючи арешт рахунків, заробітна плата, яка мною отримується, утримується державним виконавцем в повному обсязі, що позбавило мене джерела доходу та існування. Постанову про арешт коштів рахунку від 22 вересня 2020 року він не отримував, а дізнався про арешт вже у банківській установі 20 жовтня 2020 року. 21 жовтня 2020 року, на адресу головного державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Бусела В.О. була надіслана заява про скасування арешту, накладеного на рахунки боржника, яка відповідно до поштового повідомлення отримана уповноваженою особою 30 жовтня 2020 року. До теперішнього часу, державним виконавцем Буселом В.О. не прийнято рішення про скасуванню арешту з мого банківського рахунку. Відповідь заявник надіслана не була. Шляхом «довгих переговорів та благань», через додаток «WhatsApp», він отримав відповідь начальника відділу примусового виконання рішень Г. Филиппенко про відмову у задоволенні поданої заяви щодо зняття арешту з рахунку в АТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного, просить поновити строк звернення зі скаргою до суду, визнати дії державного виконавця щодо відмови у скасуванні арешту неправомірними, та зняти арешт з банківського рахунку шляхом скасування постанови державного виконавця.

23 грудня 2020 року від представника стягувача АТ «ПУМБ» - С.А.Маштакова, надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 . У своєму відзиві представник зазначає, що до теперішнього часу до відділу виконавчої служби до теперішнього часу не надійшло підтвердження від банку, що рахунок боржника ОСОБА_1 , на який накладено арешт, має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом згідно п.2 ч.2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження". Не надано і відомостей про сплату боржником виниклої заборгованості, та виконання рішення суду. Крім того, усі дії державного виконавця пов`язані із накладанням арешту відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження". З цих підстав просить відмовити у задоволенні скарги.

29 грудня 2020 року від головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м.Харків) Бусел В.О. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 . У своєму відзиві державний виконавець зазначає, що з довідки, яка була надана АТ «Приватбанк» банком було зазначено, що на рахунок НОМЕР_2 може бути зараховано будь-яка виплата (переказ). Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що заходяться на таких рахунків, зобов`язанні повідомити виконавця про цільове призначення рахунків та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунків. У постанові про арешт коштів боржника від 22.09.2020 року було зазначено, що необхідно накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Конкретні рахунки державний виконавець в постанові не зазначив. Так не про які рахунки із спеціальним режимом використання, спеціальні та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом або про цільове призначення рахунку банком не зазначалось, а постанова не поверталась без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. На підставі вище викладеного просить відмовити ОСОБА_1 в задоволені скарги в повному обсязі.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд скарги у його відсутність, на вимогах скарги наполягає, просить задовольнити у повному обсязі.

Представник АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м.Харків) Бусел В.О. в судове засідання не з`явився в матеріалах справи від нього мається заява з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволені скарги заперечує.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Встановлено, що на виконанні ВПВР Управління забезпечення виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 60267903 з примусового виконання виконавчого листа 0538/10489/2012.

Постановою головного державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Бусела В.О. про арешт коштів боржника від 22 вересня 2020 року у ВП № 60267903 було арештовано грошові кошти, які містились, зокрема, на картці у АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка була відкрита для отримання ОСОБА_1 заробітної плати, що підтверджується відповідною Довідкою - Вих. № 1TIQ5JE1QU2MUB7U від 21 жовтня 2020 року, а також Випискою за рахунком № IN3KAIB2NBBED83U від 07 грудня 2020 року. З наданої виписки вбачається, що на рахунок, на який накладений арешт виконавцем надходить тільки заробітна плата.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом зі тим, відповідно до ч.1 ст.73 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) цільове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Частинами 1, 2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровця, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Також, згідно ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист прав заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, Конвенція застосовується до осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Судовим розглядом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрита картка в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), для отримання заробітної плати.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що заарештований державним виконавцем рахунок для отримання ОСОБА_1 саме заробітної плати.

Згідно з абз. 2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першоїстатті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно із положеннями ст.391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В сенсі наведених норм та викладених обставин суд вважає, що доводи ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у досліджених письмових доказах, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення вимог та скасування постанови про накладання арешту.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м.Харків) Бусел Володимира Олександровича - задовольнити.

Поновити строк звернення зі скаргою до суду.

Постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУ МЮ (м.Харків) Бусел Володимира Олександровича від 22 вересня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 60267903 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст ухвали складений 05 січня 2021 року.

Суддя А.М. Вайновський