Справа № 128/2379/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.09.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі; в шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 , який на даний час проживає з позивачем.

Спільне життя сторін не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки на підставі чого тривалий час в сім`ї відбуваються сварки та конфлікти з різних причин; налагодити сімейні відносини з відповідачем не виходить.

Позивач дійшла до висновку, що шлюб існує лише формально, на примирення вона не погоджується, а тому звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2010 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем (а.с. 4 - 5, 9).

На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу, примиритися не бажають.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

З огляду на те, що позивач заявила про бажання далі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 », то у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу.

Вирішуючи позовну вимогу про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Більш того, відповідач подав до суду заяву, в якій не заперечував проти залишення дитини після розірвання шлюбу разом з позивачем.

У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із позивачем, з яким вона на даний час фактично проживає.

Керуючись ст. ст. 110-112, 133 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 07.09.2010 року в відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис № 2105 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко