УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі заяву представника Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» Михальченко Федора Володимировича про повернення судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Представник акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») за довіреністю Михальченко Ф.В. звернувся до суду із заявою про повернення судового збору.

В обґрунтування зазначеної заяви представник АТ КБ «ПриватБанк» Михальченко Ф.В. зазначає, що рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.12.2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено повністю. У рішенні вказано, що відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглядати у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підтвердження підстави повернення 50 відсотків сплаченого судового збору наводить практику суду вищої інстанції зокрема, позиція викладена в постанові Касаційного цивільного суду ВС від 17.06.2020року по справі №755/6872/17.

У постанові Касаційного цивільного суду ВС щодо судових витрат зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд, у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику)з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 142ЦПК України.

Таким чином, відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення судом - не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України), але оскільки питання судових витрат вирішено у рішенні суду і посилання на цю статтю вичерпано, то позивачу надається законодавча можливість додаткового повернення 50 відсотків судового збору за ухвалою суду. Просив зобов`язати управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області повернути позивачу АТ КБ «Приват Банк» судовий збір сплачений в сумі 1051,00 грн.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала.

З урахуванням вимог ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Михальченко Ф.В. про повернення судового збору до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.12.2020 року у цивільній справі № 264/5546/20, провадження № 2/264/1412/2020 за позовом АК КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з останньої на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.12.2013 року у розмірі 1121,84 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

З вищезазначеного рішення вбачається, що при розгляді справи та ухваленні рішення судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 2102,00 грн. на підставі платіжного доручення від 05.08.2020 року стягнуто з відповідача на користь Банку у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Заява представника обґрунтована визнанням відповідачем позову до розгляду справи по суті, що в силу положень ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ст.142 ЦПК України має наслідком повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Розгляд справи який був призначений на 24.09.2020 року було відкладено на 12.10.2020 року у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників процесу. 12.10.2020 року розгляд справи було відкладено за письмовим клопотанням відповідача на 12.11.2020 року. 12.11.2020 року на адресу суду через канцелярію надійшов письмовий відзив від відповідача на позовну заяву і розгляд справи було відкладено на 27.11.2020 року. 27.11.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 10.12.2020 року. 10.12.2020 року розгляд справи було відкладено на 22.12.2020 року у зв`язку із надходженням на адресу суду письмової заяви представника позивача про зменшення позовних вимог. 10.12.2020 року до суду найшла заява від відповідача про визнання уточнених позовних вимог у повному обсязі, тобто під час розгляду справи по суті.

Так, згідно частині 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також, представник зазначає, що ухвалення додаткового рішення неможливо оскільки судом вирішено питання про судові витрати, посилається на рішення Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.06.2020 року по справі № 755/6872/17, як на підставу компенсації 50 відсотків судового збору, пов`язаного з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Тому вважає, що законодавством надається можливість додатково повернути 50 відсотків судового збору за ухвалою суду.

Як вбачається з ухвали Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.06.2020 року у цивільній справі № 755/6872/17, на стадії касаційного перегляду представником позивача надано до суду заяву про відмову від позову. З цих підстав провадження у справі закрито, визнано нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та вирішено питання щодо повернення на підставі ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» 50 відсотків судового збору, сплачено при поданні апеляційної та касаційної скарги»

У даному випадку рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.12.2020 року у цивільній справі № 264/5546/20, провадження № 2/264/1412/2020 за позовом АК КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 вирішено питання розподілу судових витрат, сума судового збору сплаченого позивачем при поданні позову стягнута за рішенням суду з відповідача на користь банку у повному обсязі. Рішення суду на час постановлення цієї ухвали не набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що передбачене ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернення 50 відсотків від судового збору сплаченого при поданні заяви, у разі визнання відповідачем позову є правом а не обов`язком суду, вирішується при постановлені ухвали або ухваленні рішення у справі, повернення Банку 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнення повної суми судового збору за рішенням суду призведе до отриманням Банку більшої суми ніж була сплачена при поданні позову, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.133,142,247, 258 - 261 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Михальченко Федора Володимировича про повернення судового збору - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу України.

Суддя: О. О. Мушкет