Провадження № 2-з/359/9/2021
Справа № 359/7931/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши заяву представника позивача адвоката Мамирбаєва Євгенія Валерійовича про забезпечення позову по цивільній справі №359/7931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 , про визнання права власності ,-

встановив:

12 січня 2021 року представником позивача адвокатом Мамирбаєвим Є.В. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області подана заява про забезпечення позову, яка на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 13 січня 2021 року передана для розгляду судді мурановій-Лесів І.В.

За змістом поданої заяви представник позивача проосить: накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 274,7 кв.м., житловою площею 88,6 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована наступним. В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з 10.10.2017 знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : АКІБ «УкрСиббанк», Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину. На останньому судовому засіданні 03.12.2020 ставилось питання щодо проведення оцінки спірного житлового будинку. 12.01.2021 при зверненні до оцінювача, та при огляді експертом в мережі Інтернет аналогічних об`єктів нерухомого майна в Бориспільському районі, було виявлено оголошення про продаж спірного житлового будинку. Таким чином 12.01.2021 позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 через посередника Агентство нерухомості «Альфаброк» в мережі Інтернет на сайті «Dom 2000» Real Estate Portal розмістив оголошення ( код об`єкта Н 5951) про терміновий продаж спірного житлового будинку за ціною 4224000 гривень. Зазначає, що у разі продажу житлового будинку позивач може бути позбавлена права власності на свою частку у спільній сумісній власності, вважає, що дії відповідача ОСОБА_2 є неправомірними, недобросовісними, такими, що суперечать інтересам позивача та спрямовані на умисне виведення майна, що було придбано в період шлюбу.

Посилаючись на вимоги цивільного процесуального законодавства, заявник зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються, щоб гарантувати виконання рішення суду.

Дослідивши подану заяву та доданих до неї документи, матеріали цивільної справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів цивільної справи № 359/7931/17 вбачається, що 10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме : на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 0,1175 га кадастровий номер :08:006:0107 для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка знаходиться в с. Велика Олександрівка, Бориспільського району Київської області; на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частину автомобіля Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 2-6, том № 1).

Ухвалою від 05 грудня 2017 року відкрито провадження у вище зазначеній справі (а. с. 36, том № 1).

20 вересня 2018 року було призначено судову-будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі (а. с. 189-193, том № 1).

Ухвалою від 11 березня 2019 року поновлено провадження у справі (а. с. 209, том № 1).

04 жовтня 2019 року закрито підготовче судове засідання (а. с. 14, том № 2).

Станом на дату прийняття даної ухвали рішення у справі не ухвалено, оголошено у справі перерву за клопотанням представника позивача для підготування звіту або рецензії на наданий звіт, що підтверджується протоколом судового засідання від 03.12.2020 (а. с. 223-224, том № 2)

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З долученого до заяви роздруківки з мережі Інтернет, вбачається, що на сайті «Dom 2000» Real Estate Portal розміщено оголошення про продаж житлового будинку за ціною 4 224 000 гривень, що за характеристикою та фото подібне до спірного житлового будинку.

Враховуючи, що існує ризик відчуження спірного майна та обраний вид та спосіб забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами, з метою збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді, заяву про забезпечення позову слід задовольнити та накласти арешт на спірний будинок.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав зустрічного забезпечення, оскільки будь-яких належних доказів в тому числі, що позивач не має на території України майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, а також що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353 -355 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 274,7 кв.м., житловою площею 88,6 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що :

-стягувачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_2 ;

-боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_3 .

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 13 січня 2021 року і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома та виконання, учасникам справи та Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях б. 63.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів