Справа № 209/3888/20
Провадження № 2/209/435/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Шаповал А.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя. На обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 , яка мала дошлюбне прізвище ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстрованому 08.09.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 682, у зв`язку з чим вона змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська винесено рішення про розірвання шлюбу, в якому зазначено, що сімейно-шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені з червня 2019 року, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська. 24.11.2014 року позивач разом з відповідачем, в період їхнього шлюбу, для сумісного проживання однією сім`єю придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.11.2014 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою Олесею Василівною та зареєстрованого в реєстрі за № 1519. Власником вищезазначеної квартири в договорі купівлі-продажу зазначений відповідач. За купівлю спірної квартири відповідач сплатив частину коштів, які він отримав після продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 18.12.2007 року нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 6353, а 4000,00 доларів США сплатила позивач. Стосовно походження належних позивачу коштів у розмірі 4000 доларів США, які вона вклала в купівлю спірної квартири, зазначає, що 23.12.2005 року Постійно діючим Третейським Судом при Корпорації «Верітас» було винесено рішення по справі № 3-2005 за її позовом, а також її матері ОСОБА_7 , сестри ОСОБА_8 та брата ОСОБА_9 до ТОВ «Агро-Союз» та ТОВ «Спектр-Захист» про відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю її батька ОСОБА_10 внаслідок нещасного випадку та відшкодування моральної шкоди, згідно якому Позивач отримала 11120,00 грн., її мама ОСОБА_7 отримала 8400,00 грн., сестра ОСОБА_8 -10752,00 грн., брат ОСОБА_9 - 4400,00 грн. Після отримання в 2006 році грошових коштів в гривневому еквіваленті, ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача, подарувала їй свою суму грошей - 8400,00 грн., після чого позивач обміняла належні їй 11120,00 грн. та отримані від матері 8400,00 грн., на загальну суму 19520,00 грн., на долари США (згідно курсу НБУ в 2006 році 100 доларів США = 505 грн.). Таким чином, 3800 доларів США позивач сплатила за купівлю квартири як отриманих згідно рішення Постійно діючого Третейського Суду від 23.12.2005 року, а 200,00 доларів - їй подарувала матір ОСОБА_7 на День народження. Таким чином, двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя у зв`язку з тим, що була придбана в період шлюбу на спільні кошти подружжя. На даний час в спірній квартирі зареєстровані відповідач, позивач та їхні двоє неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Хоча відповідач є зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично він не проживає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності. Визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Не стягувати з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем надано до суду заяву про витребування доказів та заяву про виклик свідків.

Відповідачем ОСОБА_2 23.03.2021 року надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначено, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 була придбана дійсно в шлюбі, але за його особисті кошти, які він отримав від продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Двокімнатна квартири АДРЕСА_4 належала йому, його матері ОСОБА_11 , та його сестрі ОСОБА_12 , тобто кожному по 1/3 частини, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням комунальної власності м. Дніпродзержинська 29.10.2007 року за № 5/3671- р, (в порядку приватизації). Дана квартира була продана згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2007 року, посвідченого 19.11.2007 року нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кир`як С.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2797, квартира була продана за 166 650,00 грн. В зв`язку з тим, що йому належала 1/3 частина даної квартири він отримав 55 550,00 грн., після чого він обміняв дані грошові кошти на долари США ( курс на 19.11.2007 рік був 100 доларів США = 505 грн), у нього вийшло - 11 000 доларів США. Дані грошові кошти він залишив та зберігав для придбання свого особистого житла. Квартира АДРЕСА_2 належала йому на підставі договору дарування, посвідченого 18.12.2007 року нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 6353 укладеного між його матір`ю ОСОБА_11 та ним. 18 жовтня 2014 року було укладено попередній договір купівлі-продажу його однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала - 10500 доларів США. В цей же день, 18 жовтня 2014 року було укладено попередній договір купівлі - продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала 13 500 доларів США. 24 листопада 2014 року згідно договору купівлі-продажи, який був посвідчений приватним нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою Олесею Василівною, була продана його однокімнатна квартира АДРЕСА_2 за 10500 доларів США. В цей же день, 24 листопада 2014 року згідно договору купівлі-продажи було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . за 13 500 доларів США. Таким чином, двокімнатна квартира АДРЕСА_1 була придбана в шлюбі за 13 500 доларів США за його особисті кошти, які він отримав від продажу квартири АДРЕСА_3 , від якої він отримав 11 000 доларів США, та продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_2 за 10500 доларів США. Тобто від продажу двох квартир у нього було 21 500 доларів США, з яких він витратив 13 500 Доларів США на покупку квартири в шлюбі за адресою: АДРЕСА_5 . Залишок коштів він витратив на ремонт в квартирі та сімейні потреби. За весь час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 , позивач не працювала, постійно працював та отримував дохід тільки він. Враховуючи викладене просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Судові витрати по справі покласти на позивача.

27.04.2021 року представником позивача - адвокатом Малюк О.П. надано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що позивач не погоджується з запереченнями відповідача проти позову, так позивач, починаючи з 03.05.2005 року, постійно працювала і працює до теперішнього часу в ТОВ «Крона-Пласт», ЗАТ «Карло Пазоліні Трейдінг», ТОВ «Юність», у приватного підприємця ОСОБА_13 , у приватного підприємця ОСОБА_14 , а з 18.05.2014 року по теперішній час - в ПАТ «Оріль-Лідер». Заперечує проти твердження відповідача, що залишок своїх коштів він витратив на ремонт квартири АДРЕСА_6 , та сімейні потреби, яке не відповідає дійсності, оскільки за місяць раніше до придбання вищезазначеної квартири позивач за свої кошти, зі згоди продавців, почала робити ремонт в спірній квартирі: заміна вікон кухні та дитячої кімнати на металопластикові, скління подвійної лоджії, встановлення металопластикового балконного блоку у великій кімнаті (вікно та двері), ремонт у великій кімнаті, заміна кімнатних дверей. Крім того, в 2015 році на гроші, які позивач отримала після народження дитини як державну післяпологову допомогу, вона зробила ремонт в коридорі та дитячій кімнаті, в 2016 році - ремонт на кухні. твердження Відповідача, що при купівлі квартири АДРЕСА_1 , він частково сплатив особисті кошти, які отримав від продажу квартири АДРЕСА_3 , не відповідають дійсності. Про наявність цих коштів позивач дізналася з відзиву на позов і зазначає, що ці кошти відповідач не витрачав на придбання квартири і на сімейні потреби. Таким чином, Позивач наполягає, що 4000,00 доларів США вона вклала у вартість вищезазначеної квартири та ремонт, здійснений за місяць раніше до її купівлі, тому вважає, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , є спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, і придбана в період її шлюбу з Відповідачем на спільні кошти з метою сумісного проживання їхньої сім`ї. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.02.2021 року позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.06.2021 року витребувано від Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Морозової Олесі Василівни належним чином засвідчені копії:- договору купівлі-продажу від 24.11.2014 року квартири АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О. В.; - договору купівлі-продажу від 24.11.2014 року квартири АДРЕСА_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_15 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, постановлено допитати свідків.

Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача - адвокат Малюк О.П. заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача - адвокат Долгов О.О. заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у повному обсязі, розглянути справи на підставі наявних доказів без фіксування технічними засобами, про що надав суду відповідну заяву.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначив, що він є рідним братом позивачки, та знає, що його сестра з чоловіком спочатку мешкали у однокімнатній квартирі її чоловіка, а потім вирішили придбати більшу за площею квартиру. Гроші на придбання квартири у його сестри були в наявності, які вона отримала як компенсацію після загибелі їх батька за рішенням третейського суду, а також їх мати віддала свою частину сестрі ОСОБА_16 . До купівлі квартири сестра працювала на різних посадах. Знає, що зараз в спірній квартирі проживає сестра з дітьми, а відповідач висловлює погрози на адресу сестри.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначила, що вона є матір`ю позивачки ОСОБА_1 а відповідач є її колишнім зятем. З приводу обставин справи зазначила, що вона давала своїй доньці на придбання квартири 4000 доларів США, які вони отримали за рішенням третейського суду як компенсацію після загибелі її чоловіка, батька їх дітей. На купівлю квартири не вистачало 200 доларів та її брат з Білорусії подарував їх позивачці. Її донька працювала з 15 років, у тому числі на різних посадах, окрім часу перебування у декретній відпустці. Також зазначила, що вона була присутня при оформленні договору купівлі-продажу квартири. Ремонт у квартирі робила її донька ОСОБА_16 за власні кошти, а також вона допомагала з сином. Зазначила, що до купівлі спірної квартири донька з чоловіком мешкали у однокімнатній квартирі чоловіка.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначив, що він є знайомим позивача та відповідача з 2005 року. Зі слів відповідача він знає, що в кінці листопада 2007 року його мати продала квартиру та дала кошти йому та сестрі. Зазначив, що відповідач з дружиною проживали деякий час в однокімнатній квартирі, яка належала матері відповідача.

Допитана в якості свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначила, що вона є рідною сестрою відповідача. Повідомила, що квартиру позивач та відповідач купували у шлюбі приблизно в 2014-2015 році, за кошти, які були отримані від продажу однокімнатної квартири їх матері та коштів, які її брат зберігав від продажу їхньої з матір`ю квартири, за яку вони кожен отримали по 10000 доларів США. Зазначила, що брат та його дружина працювали. Однак ремонтом квартири займався відповідач, та наймав для цього свого друга.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вислухавши представників сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстрованому 08.09.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 682, у зв`язку з чим вона змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.16).

Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17, 18).

11.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.19).

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2005 року Постійно діючим Третейським Судом при Корпорації «Верітас» було прийнято рішення по справі № 3-2005 за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 до ТОВ «Агро-Союз» та ТОВ «Спектр-Захист» про відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю ОСОБА_10 внаслідок нещасного випадку та відшкодування моральної шкоди, згідно якого на підставі затвердженої мирової угоди із ТОВ "Агро-союз" позивачу присуджено до виплати відшкодування 11120,00 грн., ОСОБА_7 присуджено 8400,00 грн., ОСОБА_8 -10752,00 грн., ОСОБА_9 - 4400,00 грн. (а.с.24-28).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 19.11.2007 року, посвідченого 19.11.2007 року нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кир`як С.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2797, була продана квартира АДРЕСА_4 за ціною 166650, 00 грн., яка належала позивачу ОСОБА_2 , його матері ОСОБА_11 , та його сестрі ОСОБА_12 (а.с.72, 73).

Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_15 (покупець) в простій письмовій формі було укладено попередній договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала - 10500 доларів США (а.с.66-67).

Крім того, 18 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_20 (продавець) в простій письмовій формі було укладено попередній договір купівлі - продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала 13500 доларів США (а.с.68-69).

24.11.2014 року між ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_23 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 1519 (а.с. 62-63).

Пунктом 2.1 вказаного договору обумовлено, що продаж квартири здійснено за 62963,00 грн.

У пункті 1.5. договору купівлі-продажу зазначено, що згода дружини покупця ОСОБА_1 підтверджується заявою ОСОБА_1 , справжність підпису на якій засвідчено ОСОБА_24 , приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В. 24.11.2014 року за реєстровим № 1518.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 24 листопада 2014 року зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 21-23).

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2014 року відповідно до договору купівлі-продажу, відповідач ОСОБА_2 продав ОСОБА_25 квартиру АДРЕСА_7 . Відповідно до п. 2.1 Договору вартість квартири склала 35700 гривень, що підтверджується нотаріально посвідченою копією договору (а.с.120-121).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 в період шлюбу працював (а.с.70-71).

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення, за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя (правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі №334/9028/15-ц).

Згідно ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна має бути нотаріально посвідчений.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 372 ЦК України).

Факт участі сторін у матеріальному забезпеченні родини з часу реєстрації шлюбних відносин підтверджується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 .

Відтак, доводи представника відповідача та покази свідка ОСОБА_18 , яка є рідною сестрою відповідача, про те, що спірна квартира набута тільки за кошти відповідача, які він отримав від продажу належної йому квартири, а також покази свідка ОСОБА_17 , який є роботодавцем матері відповідача, і якому зі слів відповідача відомо про купівлю спірної квартири за рахунок коштів, отриманих від продажу іншої квартири, суд оцінює критично, оскільки матеріали справи містять докази на підтвердження джерел походження у позивача коштів, отриманих як компенсація за рішенням третейського суду на відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю батька позивачки. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що позивач чи відповідач не дбали про матеріальне забезпечення сім`ї, приховували, знищували чи пошкодили спільне майно, витрачали його на шкоду інтересам сім`ї.

Судом встановлено, що спірна квартира придбана в період зареєстрованого шлюбу між сторонами, за згодою позивача, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, проте, належність вказаного майна до особистої приватної власності ОСОБА_2 у цій справі не доведено, презумпція спільності права власності подружжя на набуте в період шлюбу майно, за якою частки подружжя є рівними, відповідачем не спростована, що є його процесуальним обов`язком.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно придбане подружжям під час перебування у шлюбі та в інтересах сім`ї, а тому воно підлягає поділу між ними в рівних частинах. Підстав для відступлення від рівності часток у спільному майні подружжя судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним окремо право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

На підставі ст.ст 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати вирішення справи, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 89, 141, 142, 258-263, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ), про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя - задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення - 17.11.2021 року.

Суддя Т.О. Решетник