Справа № 447/221/21 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М.М.
Провадження № 22-ц/811/2721/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

судового засідання

11 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Ждан К.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Мельничук О.Я. та Крайник Н.П. від розгляду цивільної справи №447/221/21у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушеного права власності на землю,

В С Т А Н О В И В :

Від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Мельничук О.Я. та Крайник Н.П. від розгляду даної справи з тих підстав, що колегією суддів в складі Крайник Н.П., Мельничук О.Я. та Савуляка Р.В., своєю ухвалою, 14 грудня 2017 року їй було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги у справі №447/699/16 за участі тих самих сторін, з тих самих правовідносин та предметом якої був спір щодо меж тих самих земельних ділянок сторін. Вважає, що в згаданих суддів вже сформовані висновки і вони висловили свою позицію з приводу спірних правовідносин. Окрім цього, ОСОБА_1 просить відвести згаданих суддів з метою виключення будь-яких обставин, які можуть викликати у сторін сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суду, законності і обгрунтованості судового рішення у справі, чи сприйматися стороною як порушення її прав.

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача на підтримання заявленого відводу, перевіривши доводи заявленого відводу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 09 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, приходжу до висновку, що підстав для задоволення відводу немає, оскільки наведені позивачем підстави для відводу відповідно не є підставами для відводу, визначеним ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, підстави відводу зводяться до незгоди заявника з судовим рішенням ухваленого в складі суддів Крайник Н.П. та Мельничук О.Я. у іншій справі, однак жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку вказаних судді, яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді даної справи і, які б можна було перевірити, - не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, незгода сторони з процесуальним рішенням суду, а також рішенням суду в іншій справі, не може бути підставою для відводу судді (колегії суддів).

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість суддівМельничук О.Я. та Крайник Н.П. у розгляді даної справи, зокрема до заявника, відсутні.

Таким чином, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Мельничук О.Я. та Крайник Н.П. не знайшли свого підтвердження та є її суб"єктивною думкою.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддів Мельничук О.Я. та Крайник Н.П., питання про відвід судді у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відвід, заявлений ОСОБА_1 суддів Мельничук О.Я. та Крайник Н.П. від участі у розгляді даної справи визнати необгрунтованим.

Вирішення питання про відвід суддів Мельничук О.Я. та Крайник Н.П. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

О.М. Ванівський