Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2021 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

представника позивача - Моісеєва Р.М.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої (виплаченої) суми житлової субсидії, -

В С Т А Н О В И В:

ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом, вказуючи, що за заявою ОСОБА_1 від 25.09.2017 року, рішенням УСЗН ДСГП «Про призначення субсидії» від 16.11.2017 року, від 17.11.2017 року, від 24.01.2018 року, від 12.04.2018 року, від 20.06.2018 року, від 01.11.2018 року, від 26.11.2018 року, від 25.01.2019 року, від 17.04.2019 року, від 08.07.2019 року, від 10.07.2019 року, від 24.07.2019 року, від 21.08.2019 року, від 23.09.2019 року, від 22.10.2019 року, від 18.11.2019 року, від 18.12.2019 року, від 17.02.2020 року, від 25.02.2020 року, від 21.04.2020 року, від 23.04.2020 року, від 25.05.2020 року, від 24.06.2020 року, відповідачці було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг на період з 01.09.2017 року по 30.04.2021 року включно.

06.07.2020 року до УСЗН ДСГП звернулась відповідачка із заявою від 06.07.2020 року № 11902 «Про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі» та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій відповідачка зазначила, що одружена та має чоловіка ОСОБА_2 ..

Відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами) (далі Положення № 848), призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Сума субсидії, перерахована надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними даними або неповідомлення громадянином про зміни, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Відповідно до абзацу 3 п. 9 Положення № 848 (в редакції Постанови Кабінету Міністра від 27 квітня 2018 року № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України 28 грудня 2016 р. № 1022»): «Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.»

Відповідачка приховала інформацію про повний склад членів домогосподарства (у тому числі тих, чиє зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства), внаслідок чого їй, відповідно до розрахунку надміру виплаченої житлової субсидії з травня 2018 року по червень 2020 року (перебуває у шлюбі, чоловіка ОСОБА_2 не було задекларовано); за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2020 року у розмірі 20378,85 грн. Станом на 09.11.2020 року сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у добровільному порядку не повернута. (а.с. 2-4)

Позивач керуючись Положенням про порядок призначення житлових субсидій, просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь надмірно перераховану (виплачену) суму житлової субсидії в розмірі 20378,85 грн. та понесені ними судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Відповідачка ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти позовних вимог та обставин, викладених в позові, зазначила, що позивач зазначає у позові, що підставою надмірно виплачених їй коштів житлової субсидії стало те, що нею під час подання заяви про призначення субсидії від 25.09.2017 р., було приховано інформацію про повний склад членів домогосподарства, внаслідок чого, за період з 01.05.2018 р. по 30.06.2020 р. їй безпідставно було нараховано субсидію у розмірі 20378,85 грн. Однак, відповідно до положень ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Подана нею позивачу заява про призначення житлової субсидії від 25.09.2017 року є Додатком 1 до постанови КМУ від 28 лютого 2015 р. № 106 (в редакції постанови КМУ від 27 квітня 2016 р. № 319). При цьому, заява містить вимогу про обов`язковість з її боку повідомити позивача лише у разі зміни складу осіб, які зареєстровані або фактично проживають у житловому приміщенні. Про осіб, які не проживають разом з нею та не зареєстровані у цьому приміщенні, вона повідомляти позивача не зобов`язувалась. У поданій нею 25.09.2017 р. позивачу декларації про дохід і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, яка так само є додатком до постанови КМУ від 28.02.2015 р. № 106 ( в редакції постанови КМУ від 27.04.2016 р. № 319), міститься таблиця із 3-ма розділами, в яких також не передбачено обов`язок зазначати осіб, що з нею не проживають фактично та не зареєстровані у цьому житлі. Тобто, чинний нормативний акт, який регламентував порядок звернення громадян за призначенням житлової субсидії, не вимагав від неї подання відомостей про осіб, що не проживали фактично разом з нею та не були прописаними (зареєстрованими) у цьому житлі. З її боку жодних порушень цієї норми права нею допущено не було, субсидію їй було призначено та виплачено правомірно, на підставі акту законодавства, що був чинним на момент призначення їй житлової субсидії позивачем.

Наступну заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, нею було подано позивачу 06.07.2020 р. При цьому, зазначена вище заява як типова, була затверджена Наказом Мінсоцполітики України від 02.05.2018 р. № 604 (у редакції наказу від 23 жовтня 2019 р. № 1528). У декларації, яку вона подала позивачу 06.07.2020 р. разом із заявою про призначення їй субсидії від цієї ж дати, яка так само затверджена Наказом Мінсоцполітики України від 02.05.2018 р. № 604, вже містився розділ II «Дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)», у якому вона зазначила свого чоловіка - ОСОБА_2 , який в належному їй житлі не зареєстрований і фактично не проживає з березня 2017 року. Тобто повідомила про цей факт у день подання заяви та заповнення декларації 06.07.2020 р.

Таким чином, до набрання чинності Наказу Мінсоцполітики України від 02.05.2018 р. № 604, від неї не вимагалось подання будь-якої інформації про членів її сім`ї, що не проживають фактично разом з нею та не зареєстровані фактично разом з нею у житловому приміщенні. Позивач до подання нею заяви від 06.07.2020 р. взагалі не вимагав від неї подання будь-яких додаткових документів щодо складу її сім`ї, про зміни у порядку призначення субсидії її не інформував, хоча це є прямим обов`язком позивача, як органу, який діє від імені держави, до обов`язків якого віднесено, в тому числі і контроль за призначенням субсидій та інформування населення про зміни у законодавстві. Нею жодним чином не було порушено вимоги чинного законодавства України, вона своєчасно подавала позивачу усі необхідні документи та інформацію, що від неї вимагалась позивачем. Факт приховування нею інформації від позивача є домислом та припущенням позивача, оскільки ним не надано суду будь-якої переписки з нею з дати набрання чинності нового порядку декларування доходів і витрат осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії відповідно до Наказу Мінсоцполітики України від 02.05.2018 р. № 604 - до дати подання нею декларації позивачу разом із заявою про надання їй субсидії від 06.07.2020 р. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. (а.с.79-81)

Представник позивача ОСОБА_3 надала відповідь на відзив, який за змістом аналогічний тексту позовної заяви та додатково вказано, що відповідно до законодавства відповідач повинна була поінформувати УСЗН ДСГП у встановлений законодавством строк про виникнення обставин, що впливають або можуть впливати на призначення житлової субсидії, тобто повідомити про наявність у неї чоловіка - члена сім`ї особи із складу домогосподарства, зареєстроване (фактичне) місце проживання якого відмінне від адреси домогосподарства. Під час звернень до УСЗН ДСГП відповідачці надавались роз`яснення щодо законодавства, що стосується призначення житлових субсидій, зокрема Положення № 848. За додатковими роз`ясненнями, за наявною інформацією у позивача, відповідачка не зверталась, дзвінків на «гарячу урядову лінію» під час отримання нею житлової субсидії не надходило. Вважає наведені аргументи відповідачкою у відзиві на позов є незрозумілими, безпідставними та такими, що не повинні бути прийняті до уваги під час винесення рішення по даній справі. (а.с. 83-98)

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вищевказані обставини, додатково пояснив, що субсидія виплачена відповідачці надмірно оскільки ОСОБА_1 повинна була самостійно надати відомості про зміну членів домогосподарства, які зареєстровані, а також які входять до складу її сім`ї та мешкають окремо, а оскільки цих відомостей нею надано не було, їй була надмірно нарахована субсидія на суму 20378,85 грн. за період з травня 2018 року по червень 2020 року. Відповідачка повинна була надати відомості про те, що вона одружена та має чоловіка ОСОБА_2 . При її первісному зверненні до управління у 2017 році, законом не було передбачено надання відомостей про перебування у шлюбі та осіб, які не зареєстровані у житлі. Зміни до закону було внесено 28.04.2018 р. і відповідачка повинна була протягом 30 днів повідомити про те, що перебуває у шлюбі. Вона повинна була подати нову заяву та декларацію. Працівником УСЗН здійснюються перевірки правильності надання інформації, а про цей факт стало відомо 06.07.2020 року, коли ОСОБА_1 звернулася з заявою про призначення субсидії, і при заповненні декларації заповнила графу про склад сім`ї, тоді і дізналися, що в неї є чоловік. В 2017 році такої графи в декларації не було. На підставі нових даних зробили перерахунок і нарахували суму для повернення. Не знання закону не звільняє відповідачку від відповідальності, про зміни у законодавстві повідомлялося у ЗМІ, а працівники УСЗН не повинні були повідомляти відповідачку про внесення змін до закону. Вона сама повинна була звернутись до управління та повідомити інформацію про чоловіка. Законом передбачено здійснення працівниками управління контролю за використанням держаних коштів, однак на одного працівника управління приходиться приблизно 5000 громадян - отримувачів субсидії, тому здійснювати контроль за кожним з них немає можливості.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, підтримала наданий нею відзив на позовну заяву. Додатково пояснила, що за субсидією звернулася вперше 25.09.2017 року, у заяві про наявність у неї чоловіка не вказувала, оскільки згідно з наданим їй бланком необхідно було зазначати тільки зареєстрованих у житлі осіб, тому зазначила себе і двох дітей. Про зміни до закону їй ніхто з працівників позивача не повідомляв, у ЗМІ такої інформації не бачила, а у червні 2020 році їй передзвонили з УСЗН, сказали, що треба повторно заповнити декларацію для призначення субсидії, бо в них перевірка, а в неї не вистачає свідоцтва про укладення шлюбу та що були зміни в законодавстві і їй необхідно по новому подати всі документи. Пішла до управління та надала позивачу документи - копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу та повторно заповнила надані їй бланки документів. Перебуває у шлюбі з 2004 р., з часу звернення з заявою про призначення субсидії та до цього часу її сімейний стан не змінився, тому не розуміє у чому полягає її вина. З чоловіком проживають окремо, зареєстровані за різними адресами, вона по АДРЕСА_1 , а він по АДРЕСА_2 . Чоловік офіційно не працює, в м.Вільногірськ фактично не живе, офіційних доходів не має, аліментів не сплачує, іноді приїжджає до дітей по вихідним.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 25.09.2017 року відповідачка, шляхом заповнення бланку заяви, яка є Додатком 1 до постанови КМУ від 28 лютого 2015 р. № 106 (в редакції постанови КМУ від 27 квітня 2016 р. № 319), звернулась до позивача з заявою про призначення житлової субсидії та просила призначити їй субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила відомості про житлово-комунальні послуги, якими користуються особи, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку (а.с. 5) та заповнила декларацію про дохід і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, яка так само є додатком до постанови КМУ від 28.02.2015 р. № 106, в якій остання вказала передбачену бланком інформацію, зокрема щодо осіб, які зареєстровані (для орендарів - особи, які фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , види доходів фактично проживаючих у житловому приміщенні/будинку осіб, які зареєстровані (не зареєстровані - для орендарів), за період з 01.01.2017 року до 30.06.2017 року.(а.с.6)

Рішеннями УСЗН ДСГП «Про призначення субсидії» від 16.11.2017 р., 17.11.2017 р., 24.01.2018 р., 12.04.2018 р., 20.06.2018 р., 01.11.2018 р., 26.11.2018 р., 25.01.2019 р., 17.04.2019 р., 08.07.2019 р., 10.07.2019 р., 24.07.2019 р., 21.08.2019 р., 23.09.2019 р., 22.10.2019 р., 18.11.2019 р., 18.12.2019 р., 17.02.2020 р., 25.02.2020 р., 21.04.2020 р., 23.04.2020 р., 25.05.2020 р., 24.06.2020 р., відповідачці було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг на період з 01.09.2017 року по 30.04.2021 року включно. (а.с. 7-30)

06.07.2020 року відповідачка, шляхом заповнення бланку наданого позивачем (затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 02.05.2018 року № 604 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 23.10.2019 року № 1528)), повторно звернулась до позивача з заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та просила призначити житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила відомості про житлово-комунальні послуги, якими користуються особи, що зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку (а.с. 31).

Крім того, відповідачкою 06.07.2020 року, також було заповнено декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України 02.05.2018 року № 604), в якій вона вказала передбачену бланком інформацію, зокрема інформацію аналогічну попередній про осіб, які входять до складу домогосподарства і їх зареєстроване (для орендарів та внутрішньо переміщених осіб - фактичне) місце проживання у житловому приміщенні будинку: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інформацію, яка раніше не вимагалася позивачем щодо сімейного стану, зокрема у розділі 2 декларації вказала дані про чоловіка ОСОБА_2 , оскільки бланком даного документу додатково було передбачено зазначення інформації про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання). (а.с. 32)

Згідно копії розрахунку надміру виплаченої житлової субсидії ОСОБА_1 за період з травня 2018 року по червень 2018 року (перебуває у шлюбі, чоловіка ОСОБА_2 не було задекларовано) сума надміру виплаченої житлової субсидії становить 20378,85 грн. (а.с. 33-36).

Факт отримання житлової субсидії відповідачкою не заперечується.

Згідно повідомлень від 16.07.2020р., 11.08.2020р., 18.09.2020р. позивач повідомляв ОСОБА_1 про те, що їй надміру перерахована сума житлової субсидії в розмірі 20378,85 грн., внаслідок свідомого подання документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни (а.с. 37-39), вказані повідомлення отримані відповідачкою, що підтверджено копіями поштових повідомлень про вручення. (а.с.40-41)

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Виходячи з аналізу вказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, тобто намір ввести в оману орган державної влади.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21жовтня 1995року №848 (в редакції від 19.08.2017 року, яка діяла на час звернення відповідачки з заявою) (далі-Положення) передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. У відповідності до пункту 13 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що сплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до абз.9 п.14 Положення (у редакції постанови КМУ № 329 від 27.04.2018 року), після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення.

Орендарям, внутрішньо переміщеним особам, громадянам, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарствам, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб у попередньому сезоні менша, ніж кількість зареєстрованих осіб, призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон здійснюється після подання нових заяви та декларації.

У випадках, передбачених цим Положенням, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може подати документи щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії, про що інформує громадян у порядку, визначеному у пункті 14 цього Положення.

Якщо інформацію, необхідну для проведення автоматичного розрахунку житлової субсидії, отримати неможливо внаслідок помилки в персональних даних особи, виявленої під час обміну інформацією із суб`єктами надання інформації, визначеними у пункті 14 цього Положення, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення рекомендованим листом повідомляє громадянину про необхідність виправлення помилки і проводить розрахунок житлової субсидії протягом 10 днів після подання ним оновлених даних та отримання необхідної інформації.

У разі коли протягом 30 календарних днів після отримання повідомлення про необхідність виправлення помилки громадянин не вчинить дій щодо її виправлення, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може відмовити в призначенні житлової субсидії на наступний сезон, якщо житлову субсидію неможливо призначити без такої інформації.

Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація.

Відповідно до п.14 Положення № 848 (в редакції від 19.08.2017 року, яка діяла на час звернення відповідачки з заявою), громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального

захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендар - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, підприємств -

виробників/виконавців житлово-комунальних послуг, закінчення строку реєстрації місця перебування, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. У разі зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб подаються також нові заява і

декларація.

Виходячи з аналізу вказаних норм обов`язок отримувача субсидії інформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та подавати нові заяву і декларацію виникає лише у разі зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб.

Таким чином, судом встановлено, що 25.09.2017 року відповідачка ОСОБА_1 , звернулась до позивача з заявою про призначення житлової субсидії, шляхом заповнення наданих позивачем заяви та декларації, форми яких були встановлені на момент звернення та надала необхідні документи для призначення субсидії. При заповненні заяви та декларації ОСОБА_1 не вносила даних про те, що перебувала в шлюбі з 2004 року з ОСОБА_2 , який не зареєстрований за адресою проживання відповідачки, оскільки форми заяви та декларації не передбачали внесення цих даних і на час звернення з заявою субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначалася виходячи із середньомісячного сукупного доходу осіб зареєстрованих у житловому приміщенні (п.7, 12 Положення).

Рішенням УСЗН ДСГП «Про призначення субсидії» від 16.11.2017 року, відповідачці призначено житлову субсидію з вересня 2017 року по квітень 2018 року (а.с.7) та в подальшому, на підставі п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 року (редакція якого діяла на момент виникнення спірних правовідносин), житлова субсидія на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на наступні періоди, тобто з травня 2018 по червень 2020 року, призначалась відповідачці позивачем автоматично та за вказаний період їй було перераховано 20378,85 грн.

Протягом періоду отримання відповідачкою житлової субсидії, до нормативно-правових актів, що регулюють порядок та умови надання житлових субсидій, зокрема Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21жовтня 1995року №848 внесено ряд змін.

Також наказом Міністерства соціальної політики України 02.05.2018 року № 604, до якого вносилися зміни наказами Міністерства соціальної політики № 11 від 08.01.2019 року, № 1528 від 23.10.2019 року, № 1740 від 21.11.2018 року, № 11 08.01.2019 року, № 1528 від 23.10.2019 року було затверджено нову форму заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та форму декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, зокрема в розділі II, вже було необхідно вказувати дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання).

Вимоги позивача про повернення субсидії обґрунтовані тим, що відповідачка при поданні заяви про призначення їй субсидії приховала інформацію про повний склад членів домогосподарства, тобто діяла недобросовісно.

Тягар доказування недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум, тому згідно ч.1 ст.81 ЦПК України ці обставини має довести позивач.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що 25.09.2017 року відповідачка заповнила заяву та декларацію наданого їй зразка, де зазначила всі передбачені відомості, що відповідало на той час встановленим вимогам, і позивачем не надано будь-яких допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_1 на час подання заяви та декларації для отримання субсидії на відшкодування витрат з оплати житлово-комунальних послуг та в подальшому діяла недобросовісно, оскільки остання на першу вимогу позивача з`явилася до органу соціального захисту, заповнила заяву та декларацію нового зразка та повідомила усі дані про її сімейний стан, зокрема про перебування у шлюбі та зазначила дані про чоловіка ОСОБА_2 , що свідчить про її добросовісну поведінку та відсутність у неї умислу на отримання від позивача коштів без достатньої на те правової підстави.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Крім того, суд враховує при розгляді цієї справи рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Доводи представника позивача, що відповідачка була зобов`язана самостійно, протягом 30 календарних днів, поінформувати структурний підрозділ УСЗН про зміни у своєму сімейному стані, тобто наявності у неї чоловіка, та подати нову заяву і декларацію, суд оцінює критично оскільки збирання необхідної інформації для здійснення розрахунку житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні, на переконання суду, є обов`язком позивача, оскільки саме на нього покладається обов`язок «належного урядування».

До того ж, інформація щодо перебування відповідачки у шлюбі не свідчить про зміну її сімейного стану, оскільки у шлюбі вона перебуває з 2004 р., тобто за період з часу звернення до позивача за отриманням субсидії 25 вересня 2017 р. і до 06 липня 2020 р., коли відповідачкою на вимогу позивача повторно було подано заяву та декларацію, її сімейний стан не змінювався.

Таким чином, позивач (платник грошових коштів) поза розумним сумнівом не довів факт недобросовісності відповідачки ОСОБА_1 (набувача грошових коштів), грошові кошти у вигляді житлової субсидії надані позивачем відповідачці добровільно, тому підстави для стягнення з відповідачки надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог.

До того ж, примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 20378,85 грн., призведе до покладення на відповідачку ОСОБА_1 надмірного тягаря.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. слід віднести на рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263- 265,277-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої (виплаченої) суми житлової субсидії - відмовити.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року, під час дії карантину, суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст рішення складено 16.01.2021 р.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова