Провадження № 2-о/344/151/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Туряниці М.М-І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання,-

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання. Просить встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року з тієї підстави, що заявниця проживала з її батьком спільно на час його смерті, оскільки здійснювала за ним догляд. Встановлення факту потрібно заявниці для реалізації її права на отримання заборгованості зі сплати пенсії її батька.

В судовому засіданні заявниця та її адвокат підтримали заяву з підстав, що в ній зазначені.

В судовому засіданні заявниця надала перед судом пояснення про те, що вона вселилась в житло її батька за три роки, до його смерті для здійснення за ним догляду.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи надала перед судом пояснення про те, що відповідний факт може бути встановлено у разі доведення заявницею обставини її проживання з батьком на час його смерті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала перед судом показання про те, що заявник є її донькою, раніше проживала зі свідком, але за три роки до смерті батька вселилась в його житло для здійснення догляду батька, оскільки свідок розірвала шлюб з померлим, а заявник не працює, теж хворіє і тому вона і переселилась до батька для надання йому догляду; на час смерті померлий був госпіталізований; батько заявниці сам просив її про вселення до його житла для надання йому догляду; заявниця проживала в житлі свого батька та доглядала його, готувала йому їжу, оскільки йому потрібна була їжа з урахуванням його захворювання; заявниця переїхала до житла її батька влітку 2018 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала перед судом показання про те, що заявник з 2018 року проживала з її померлим батьком, два роки спільно і постійно жила з батьком до його смерті.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 зареєстровано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

28/04/2021 видано свідоцтво про прийняття спадщини ОСОБА_3 спадкоємцями ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Заявниця склала заяву на ім?я заінтересованої особи в травні 2021 року про отримання невиплаченої суми пенсії спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже свідками надано показання про те, що заявниця проживала з її батьком ОСОБА_3 на час його смерті на ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити;

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.