Справа № 675/1701/20
Провадження № 2/675/139/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2021 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Трасковського С.Л., за участю секретаря - Ящука О.І., позивача - ОСОБА_1 , представника третьої особи - Загорського О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - комунальне підприємство «Житлосервіс», про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Ізяславської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований балкон площею 20,4 кв.м, прибудований до належної їй квартири площею 27,7 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2003 року нею набуто у власність квартиру під АДРЕСА_1 .

В 2010-2011 роках нею проведено ремонтні роботи та реконструкцію вказаної квартири, а саме самочинно добудовано балкон площею 20, 4 кв.м, на що було отримано дозвіл в Ізяславській міській раді.

При цьому, позивач вказує, що реконструкція вищевказаної квартири проведена хоча і без отримання встановлених законом дозвільних документів, однак повністю відповідає вимогам будівельних норм і правил, без порушення прав інших осіб.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що вона зверталася до Ізяславської міської ради із заявою про виділення земельної ділянки із прибудинкової території багатоквартирного будинку для влаштування прибудови до її квартири, але відповідач своїм листом відмовив у задоволенні такої заяви.

Таким чином позивач вважає, що іншим шляхом, а ніж звернення до суду із даним позовом, захистити своє право власності на нерухоме майно вона не має, адже таке будівництво є самочинним та здійснене на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача комунальне підприємство «Житлосервіс».

Ухвалою суду від 17.11.2020 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої остання просить суд визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46, 8 кв.м, житловою площею 27, 2 кв.м, та складається з коридору площею 3,5 кв.м, санвузлу площею 2,4 кв.м, кухні площею 6,3 кв.м, кімнати площею 17, 7 кв.м, , кімнати площею 9,5 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м.

Ухвалою суду від 08.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вказала, що не зверталася до компетентних органів з приводу прийняття реконструйованої квартири до експлуатації.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час, місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, подав заяву про слухання справи за його відсутності, вказавши, що проти позову заперечує в силу приписів ст.376 ЦК України та ст.42 ЗК України.

Представник третьої особи у судовому засіданні при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, укладеного 23.10.2003 року, набула у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 27,7 кв.м та житловою - 16,7 кв.м.

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1816245 від 24.10.2003 року.

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі КП «Житлосервіс» з 01.08.2007 року, що підтверджується актом від 01.08.2007 року та відомістю до нього.

Рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради від 14.07.2010 року №78 надано дозвіл ОСОБА_1 на перепланування - прибудову балкону до квартири АДРЕСА_1 без влаштування фундаменту, в межах існуючого балкону другого поверху після виготовлення проектної документації та погодження з відповідними службами.

Водночас, позивачем в судовому засіданні визнано факт проведення прибудови до належної їй квартири із влаштуванням фундаменту, за межами існуючого балкону другого поверху та без проектної документації, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилася до 46,8 кв.м.

Вказані обставини також підтверджуються копією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , а також актом огляду прибудови балкону, складеного працівниками КП «Житлосервіс»: техніком-доглядачем ОСОБА_2 , робітником з благоустрою ОСОБА_3 , юрисконсультом ОСОБА_4 , за участю позивача ОСОБА_1 , та доданими до нього фотокартками.

Зі змісту листа Ізяславської міської ради від 31.07.2020 року №431 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до вказаного органу місцевого самоврядування із заявою про виділення земельної ділянки із прибудинкової території для влаштування прибудови до її квартири.

Зазначеним листом відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви.

Положеннями ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

В силу положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 1 статті 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» не може бути застосовано правила статті 376 ЦК України при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема ст.383 ЦК України та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир.

Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

З огляду на роз`яснення, що викладені в п.п.9, 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону №2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Вирішуючи справу за позовом про визнання права власності на самочинно збудоване майно, суди зобов`язані встановлювати всі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Водночас, позивачем в порушення приписів ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано суду доказів звернення до компетентних органів з приводу прийняття реконструйованої квартири до експлуатації та отримання нею відмови.

Ненадання доказів на підтвердження факту звернення до компетентного державного органу є перешкодою для вирішення питання про визнання права власності в судовому порядку, тому суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - комунальне підприємство «Житлосервіс», про визнання права власності на самочинне будівництво відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

відповідач - Ізяславська міська рада Хмельницької області, , місцезнаходження: м.Ізяслав, вул.Незалежності, 43 Хмельницької області;

третя особа - комунальне підприємство «Житлосервіс», , місцезнаходження: м.Ізяслав, вул.О.Кушнірука, 2 Хмельницької області.

Повний текст рішення складено 14.01.2021 року.

Суддя С.Л.Трасковський