Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Луганська В.М.
Справа № 428/5688/17
Провадження № 22-ц/810/801/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

за участю секретаря: Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Позика»

відповідач - ОСОБА_1

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Калита»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020

року, постановлену судом у складі судді Посохова І.С. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Калита»,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких вказав, що 09 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Калита» було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № 0, відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті.

На виконання умов генерального договору 09 липня 2008 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 0 відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 103000,00 дол. США, а позичальник зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 08 липня 2011 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором

між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки.

24 листопада 2016 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги відступлено до ТОВ «Фінансова компанія «Позика.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Калита» перед ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за додатковою угодою № 0 до генерального договору про надання кредитних послуг № 0 від

09 липня 2008 року у розмірі 6869742,88 грн звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 09 червня 2008 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., зареєстрований в реєстрі за № 4613, що належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом надання

ТОВ «Фінансова компанія «Позика» права на продаж іпотеки - приміщення стоматологічного кабінету, загальною площею 195,8 кв.м., що знаходиться за адресою :

АДРЕСА_1 , будь-якій особі покупцеві в порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною 528348,92 грн та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа- ТОВ «Калита» залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить суд скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Позика» на адресу суду направляло клопотання про відкладення судового засідання, які були призначені на 21.04.2020 року та 07.07.2020 року. Такі клопотання були зумовлені поширенням на території короновірусної інфекції. Неявка представника товариства у судове засідання, що було призначене на 06 жовтня 2020 року вважається першою неявкою позивача, а тому не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до положень ст.257 ЦПК України.

В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Позика» не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання представник ТОВ «Калита» не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. На адресу апеляційного суду від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Залишаючи позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Позика» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначені норми процесуального права містяться у главі 6 «Розгляд справи по суті» Цивільного процесуального кодексу, який починається з оголошенням головуючим судового засідання відкритим.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що діюче цивільне процесуальне законодавство передбачає залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки,а не в підготовчому засіданні.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17, від 11 березня 2020 року в справі № 761/8849/19.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 червня 2019 року було поновлено провадження по справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 01 серпня 2019 року.

29 жовтня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 10 грудня 2019 року.

10 грудня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 19 лютого 2020 року.

19 лютого 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 21 квітня 2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача та його представника.

21 квітня 2020 року проведення підготовчого засідання відкладено за заявою представника позивача на 07 липня 2020 року. В заяві про відкладення судового засідання представник позивача послався на причину встановлення на території України карантину відповідно до постанов КМ України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року№211 та від 24.04.2020.

07 липня 2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 06 жовтня 2020 року.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)») передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто, процесуальні строки розгляду справ було продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, який постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17 червня 2020 року № 500 продовжено до 31 липня 2020 року.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року, яким внесено зміни до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень та яким встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06 серпня 2020 року.

Таким чином, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розгляд справи Сєвєродонецьким міським судом Луганської області відкладався лише раз, а саме: 07 липня 2020 року на 06 жовтня 2020 року.

Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав повторної неявки в судове засідання представника позивача суд першої інстанції не звернув уваги, що вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України поширюються лише у разі, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання, а не підготовче засідання.

Отже, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для залишення позовної заяви в підготовчому судовому засіданні без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою, що в матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача (т.с.1 а.с.169), що унеможливлює залишиння позовної заяви позивача без розгляду на підстав п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц зроблено висновок, що у разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановлено будь яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Оскільки колегія суддів вважає, що справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, то Луганський апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 13 січня 2021 року.

Головуючий

Судді: