№ 208/6224/20
№ 2/207/77/21
12 листопада 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Пономаренко В.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Добронова» про стягнення середнього заробітку,
Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Дбронова» про стягнення середнього заробітку.
В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що у період з травня 2018 року і по сьогодні, він знаходився у трудових відносинах з ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» на посаді охоронника на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» м. Кам`янське.
Під час його знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, він, 12 червня 2018 року був призваний на строкову військову службу осіб офіцерського складу про що повідомив роботодавця. Враховуючи особливий період в державі, він підписав контракт із Збройними Силами України, про що повідомив листом, який отримав відповідач 28.10.2019 року. Згідно статті 119 Кодексу законів про працю України, де вказується, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності та у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.
В період з 01.07.2020 року йому з невідомих причин відповідач перестав виплачувати заробітну плату. 26.08.2020 року він намагався дізнатися причини відсутності заробітної платні у представників TOB «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» в місті Кам`янське і у представників ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» в м.Запоріжжя. На що йому не було надано аргументованої відповіді про причини відсутності заробітної платні.
До 26.08.2020 року про скорочення штату, про організаційно-штатні зміни, про реорганізацію чи про звільнення його з ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ», йому не повідомляли. В жовтні 2019 року його було проінформовано про «впорядкування господарської діяльності підприємства». В листі відповідача №1110 від 17.10.2020 року його запевнили, що за ним зберігається робоче місце до моменту закінчення служби.
26 серпня 2020 року в телефонному режимі (усно) йому повідомили, що підприємство ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» реорганізоване, а працівники переведені на нові посади в ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ» і у відповідача відбулась зміна власника компанії-роботодавця.
26 серпня 2020 року в телефонному режимі (усно) представники ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» повідомили йому, що він не їх співробітник і має звернутися за поясненнями про відсутність виплат заробітної платні та його переведення у представників ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ».
26 серпня 2020 року в телефонному режимі (усно) представники ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ» повідомили йому, що він не їх співробітник та має звернутися за поясненнями про відсутність виплат заробітної платні і його переведення у представників ТОВ «ОХОРОНА- ХОЛДІНГ».
Так, у ч.3 ст. 36 Кодексу законів про працю України закріплено положення про те, що зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно статті 119 Кодексу законів про працю України, де вказується, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду па строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності та у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Просить позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Відповідач ТОВ «Добронова» у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав:
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи.
У судовому засіданні встановлено, що у період з травня 2018 року і по сьогодні, позивач знаходився у трудових відносинах з ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» на посаді охоронника відділу охорони ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
12 червня 2018 року ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу осіб офіцерського складу, про що повідомив роботодавця.
Згідно наказу № 4/м від 11 червня 2018 року, виданого директором ТОВ «Охорона-Холдінг» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 охоронника відділу охорони ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», увільнено від роботи на час призову до закінчення проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу терміном на 18 місяців, з 12 червня 2018 року по 11 грудня 2019 року, зі збереженням місця роботи (посади) та зберігання середньої заробітної плати на весь час до закінчення проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу терміном 18 місяців.
Враховуючи особливий період в державі, позивач підписав контракт із Збройними Силами України, про що повідомив листом, який отримав відповідач 28.10.2019 року.
В період з 01.07.2020 року позивачу з невідомих причин відповідач перестав виплачувати заробітну плату.
26 серпня 2020 року позивач намагався дізнатися причини відсутності заробітної платні у представників TOB «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» в місті Кам`янське і у представників ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» в м.Запоріжжя. На що йому не було надано аргументованої відповіді про причини відсутності заробітної платні.
До 26.08.2020 року про скорочення штату, про організаційно-штатні зміни, про реорганізацію чи про звільнення позивача з ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ», йому не повідомляли.
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 було проінформовано про «впорядкування господарської діяльності підприємства». В листі відповідача №1110 від 17.10.2020 року позивача запевнили, що за ним зберігається робоче місце до моменту закінчення служби.
26 серпня 2020 року в телефонному режимі (усно) позивачу повідомили, що підприємство ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» реорганізоване, а працівники переведені на нові посади в ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ» і у відповідача відбулась зміна власника компанії-роботодавця.
26 серпня 2020 року в телефонному режимі (усно) представники ТОВ «ОХОРОНА-ХОЛДІНГ» повідомили ОСОБА_1 , що він не їх співробітник і має звернутися за поясненнями про відсутність виплат заробітної платні та його переведення у представників ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ».
26 серпня 2020 року в телефонному режимі (усно) представники ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ» повідомили ОСОБА_1 , що він не їх співробітник та має звернутися за поясненнями про відсутність виплат заробітної платні і його переведення у представників ТОВ «ОХОРОНА - ХОЛДІНГ».
26 липня 2021 року з державного сайту вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України з розділу електронна трудова книжка, ОСОБА_1 стало відомо, що його роботодавцем виступає ТОВ «Добронова».
Згідно довідки № 67/3 від 04.08.2021 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України з 22 серпня 2018 року по 05 серпня 2021 року.
На час звернення до суду з позовом, позивач не отримав на руки ані копію наказу про звільнення, ані трудову книжку. Разом з тим, згідно з нормами трудового законодавства, роботодавець має зберігати місце роботи (посаду) і середній заробіток за працівниками, які уклали контракти про проходження військової служби, до закінчення особливого періоду. Оскільки на працівників, які проходять військову службу за контрактом, поширюється норма частин третьої, четвертої статті 119 КЗпП України, їх звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 36 КЗпП України (призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої, четвертої статті 119 цього Кодексу) є незаконним та суперечить нормам трудового законодавства.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Пунктом 3 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на строк шість місяців. У разі закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію дія таких контрактів припиняється достроково.
Частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту".
З положень зазначених норм законів вбачається, що гарантії, передбачені частиною третьою статті 119 КЗпП України, надаються не тільки особам, які були призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, але і тим, що були прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці чи настання особливого періоду.
Законом України від 17 березня 2014 року був затверджений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності з дня його опублікування у газеті «Голос України» від 18 березня 2014 року № 49. Таким чином, з 18 березня 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу, Президент України не приймав.
Згідно з пунктом 8 контракту ОСОБА_1 уклав контракт під час дії особливого періоду. Отже, на позивача поширюються гарантії, визначені частиною третьою статті 119 КЗпП України.
В судовому засіданні встановлено, відповідно довідки, наданої Пенсійним фондом України про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) від 04.08.2021 року, з червня 2020 року відсутні відомості нарахування заробітної плати ТОВ «Добронова» на рахунок ОСОБА_1 ..
Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки він до 05 серпня 2021 проходив службу в лавах Збройних Силах України за контрактом, строк дії якого на той період ще не сплив, оскільки рішення про закінчення особливого періоду, який був оголошений в Україні з 18 березня 2014 року, Президентом України не ухвалювалось.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 119, 232-235 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Добронова» про стягнення середнього заробітку задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л.О. Бистрова