Ухвала

16 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 352/1988/18

провадження № 61-17719ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння зі спільної часткової власності, виділ 1/2 частини земельної ділянки для його обслуговування та виділ 1/2 частини земельної ділянки зі спільної часткової власності для ведення особистого селянського господарства,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння зі спільної часткової власності, виділ 1/2 частини земельної ділянки для його обслуговування та виділ 1/2 частини земельної ділянки зі спільної часткової власності для ведення особистого селянського господарства задоволено.

Виділено ОСОБА_2 в натурі зі спільної часткової власності наступне майно:

у домоволодінні АДРЕСА_1 : кладову - літера II, площею 5,3 кв. м; кухню - літера 1-2, площею 10,9 кв. м; житлову кімнату - літера 1-3, площею 21,3 кв. м; кладову - літера 1-6, площею 4,6 кв. м.

Загальна площа приміщень, що виділяються складає 42,15 кв. м, загальна вартість частини житлового будинку, яка виділяється даному співвласнику становить 237 824 грн.

З господарських будівель та споруд виділено ОСОБА_2 1/2 частину сараю під літерою Б, вартістю 50 146 грн, вбиральню під літерою В, вартістю 8 379 грн, 1/2 частину літньої кухні під літерою Д, вартістю 15 115 грн.

Загальна вартість реальної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка виділяється ОСОБА_2 становить 311 464 грн, реальна частка складає 48,32%.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0148 та :01:01:04:029:0694 виділено ОСОБА_2 ділянку № 1 з наступними розмірами по периметру: 6,49; 4,52; 10,25; 8,78; 6,29; 1.35; 2,2; 2,79; 1,94; 0,81; 4,35 м. п, загальною площею 121 кв. м (0,01211 га), ділянку № 2 з наступними розмірами по периметру: 7,0; 9,4; 22,32; 4,06; 40,51; 17,13; 14,35; 13,69; 18,37; 5,16; 10,78 м. п, загальною площею 1 092,5 кв. м (0,1092 га), ділянку № 3 з наступними розмірами по периметру: 12,52; 20,04; 14,01; 27,22 м. п, загальною площею 293 кв. м (0,0293 га).

Виділено ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності наступне майно:

у домоволодінні АДРЕСА_1 : веранду - літера I, площею 6,4 кв. м; коридор - літера 1-1, площею 4,4 кв. м; житлову кімнату - літера 1-4, площею 20,9 кв. м; житлову кімнату - літера 1-5, площею 11,9 кв. м.

Загальна площа приміщень, що виділяються складає 43,6 кв. м, загальна вартість частини житлового будинку, яка виділяється даному співвласнику становить 246 298 грн.

З господарських будівель та споруд виділено ОСОБА_1 1/2 частину сараю під літерою Г, вартістю 51 048 грн.; огорожу - літера N1, вартістю 14 310 грн; криницю - літера Т2, вартістю 6 316 грн; 1/2 частину літньої кухні - літера Д, вартістю 15 114 грн.

Загальна вартість реальної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка виділяється ОСОБА_1 становить 333 086 грн, реальна частка складає 51,68%.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0148 та :01:01:04:029:0694 виділено ОСОБА_1 ділянку № 1 з наступними розмірами по периметру: 7,02; 3,4; 13,69; 13,53; 3,91; 9,87; 9,54; 7,0 м. п, загальною площею 258,6 кв. м (0,0258 га); ділянку № 2 з наступними розмірами по периметру: 10,89; 4,35; 0,81; 1,94; 2,79; 2,2; 1,35; 6,29; 8,78; 10,25; 4,52; 3,5; 0,75; 3,8; 54,77; 18,4; 40,51; 4,06; 18,82 м. п, загальною площею 955 кв. м (0,955 га); ділянка № 3 з наступними розмірами по периметру: 21,31; 7,83; 23,84; 20,04 м. п, загальною площею 955 кв. м (0,955 га).

Залишено у спільному користуванні обох співвласників земельну ділянку з наступними розмірами по периметру: 20,75; 3,5; 20,88; 3,5 м. п, загальною площею 72,8 кв. м ( 0,0072 га).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки у розмірі 10 811 грн.

При такому варіанті розподілу житлового будинку необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи:

1. ОСОБА_2 влаштувати дверний отвір між приміщеннями під літерою II та приміщенням під літерою 1-2; влаштувати дверний отвір між приміщеннями під літерою 1-6 та приміщенням під літерою 1-2; влаштувати дверний отвір у приміщення під літерою 1-3 з приміщенням прибудови під літерою 2-1; влаштувати дверний отвір у приміщення під літерою 1-2 з приміщенням прибудови під літерою 2-1; влаштувати добудову приміщення коридору під літерою 2-1;

2. ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз на місці існуючого віконного блоку у приміщення під літерою I; влаштувати добудову приміщення кухні під літерою 3-1.

Під час розподілу житлового будинку на АДРЕСА_1 необхідно: обладнати автономні мережі електропостачання та газопостачання (оформити та погодити в установленому порядку із спеціалізованими організаціями); встановити індивідуальну систему опалення (електричне, газове, альтернативне); влаштувати вентиляцію у приміщення кухні; забезпечити водопостачання; розмістити вигрібну яму; кожен із співвласників повинен користуватися горищем (підвальним) приміщенням, яке розташоване над приміщеннями поверхом нижче (вище), що виділяються відповідно у їх користування, для цього кожній із сторін необхідно влаштувати окремий вхід на горище (підвал).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У листопаді 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її доходу (пенсії) за попередній календарний рік (20 157 грн), просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про відсутність інформації про її доходи за період часу з 01 кварталу 2020 року до 02 кварталу 2021 року; довідку про доходи з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19 жовтня 2021 року № 6762 7678 6688 1706, де розмір її пенсії за 2020 рік склав 20 157 грн.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням обставин справи та наданих заявником доказів, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Посилання ОСОБА_1 на статтю 8 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, оскільки вона стосується позивача у справі, а заявник у справі є відповідачем.

Суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що надані нею відомості про відсутність у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків інформації про її доходи за період часу з 01 кварталу 2020 року до 02 кварталу 2021 року свідчать саме про відсутність такої інформації у Державній фіскальній службі України, а не про відсутність доходів у ОСОБА_1 за вказаний період часу.

Наведені у клопотанні доводи не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки касаційна скарга не містить підтвердження того, що пенсія, яку отримує заявник, є єдиним джерелом її доходу, тому заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження наведених обставин. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача та просила суд: виділити їй в натурі 1/2 частини домоволодіння зі спільної часткової власності, виділити їй в натурі 1/2 частини земельної ділянки для його обслуговування та виділити їй 1/2 частини земельної ділянки зі спільної часткової власності для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Отже, судові рішення, які оскаржує заявник, свідчить про існування трьох вимог майнового характеру щодо виділення в натурі 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ; виділення 1/2 частини земельної ділянки (кадастровий номер :04:029:0146) для обслуговування домоволодіння та виділення 1/2 частини земельної ділянки зі спільної часткової власності для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 262588680:04:029:0694).

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції вартість спірного домоволодіння, без врахування вартості земельної ділянки, 644 550 грн (відповідно до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 14 листопада 2019 року), тому, відповідно, 1/2 частина вартості спірного домоволодіння - 322 275 грн.

Отже, при зверненні до суду за вказану вимогу до сплати підлягала сума у розмірі 3 222,75 грн (322 275 грн * 1% = 3 222,75 грн).

Ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову (щодо земельних ділянок) станом на день звернення до судуіз вимогою майнового характеру, заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вказаних вимог майнового характеру з наданням відповідних доказів.

Отже, заявнику необхідно самостійно визначити і доплатити судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням усіх вимог майнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець