КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/5695/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року про забезпечення позову, постановлену суддею Ковальчук Л.М. по цивільній справі за позовом ТОВ «Український лізинговий фонд» до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «АВТОПРЕСТИЖ ЦЕНТР», ОСОБА_3 , ТОВ «АВТОКОНСУЛ», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

У С Т А Н О В И Л А :

Позивач ТОВ "Український лізинговий фонд" звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки MAN, модель «TGA 18.440», vin-code (номер шасі/кузова/рами): НОМЕР_1 , 2007 року випуску, та заборонити його відчужувати як власнику майна, який зазначений в реєстраційних документах на транспортний засіб, так і будь-якими третіми особами, до моменту набрання рішенням у справі законної сили, обґрунтовуючи тим, що звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ "АВТОПРЕСТИЖ ЦЕНТР", ОСОБА_3 , ТОВ "АВТОКОНСУЛ" про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 транспортний засіб автомобіль марки MAN, модель «TGA 18.440», vin-code (номер шасі/кузова/рами): НОМЕР_1 , 2007 року випуску, та передати останній у власність ТОВ "Український лізинговий фонд". Зазначив, що транспортний засіб було викрадено та він вибув із володіння позивача проти його волі, про що свідчить кримінальне провадження № 0001638 від 23.02.2018. Невідомі особи уклали ряд договорів (договір комісії №5706/19/005786 від 11.05.2019; договір купівлі-продажу транспортного засобу №5706/19/005786 від 11.05.20019; договір комісії №7502/19/002515 про організацію продажу Транспортного засобу від 09.08.2019; договір купівлі-продажу транспортного засобу №7502/19/002515 від 09.08.2019), діючи ніби-то в інтересах ТОВ «Український лізинговий фон», однак не мали при цьому повноважень. Окрім того, транспортний засіб відчужено, незважаючи на чинну і не скасовану ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2018 про арешт майна. Невідомі особи на дати укладення вищевказаних договорів виключили інформацію про арешт та розшук транспортного засобу з відповідних систем, про що свідчать відповідь РСЦ МВС у Київській області від 28.11.2019 за вих. №31/10-5314. Транспортний засіб з метою ускладнення його пошуку та вилучення було декілька разів перепродано, останній раз за ціною, що в 30 разів нижча за початкову, що свідчить про неправомірні дії. Останній покупець ОСОБА_2 декілька разів звертався до суду про скасування арешту, приховуючи факт його арешту в 2018 році. ТОВ «Український лізинговий фонд» має обґрунтовані підозри, що подібні дії будуть продовжуватись і транспортний засіб намагатимуться відібрати, перепродати чи сховати, незважаючи на арешти, розшуки і т.д. Враховуючи викладене, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу відчужити майно і, як наслідок, призведе до порушення прав позивача та значно утруднить виконання судового рішення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. В порядку забезпечення позову накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки MAN, модель «TGA 18.440», vin-code (номер шасі/кузова/рами): НОМЕР_1 , 2007 року випуску, та заборонено його відчужувати як власнику майна, який зазначений в реєстраційних документах на транспортний засіб, так і будь-яким третім особами.

Не погодившись з ухвалою суду, 08.06.2021 року представник відповідача подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, мотивуючи тим, що ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, без належного з`ясування обставин справи, зокрема, в оскаржуваній ухвалі відсутня мотивувальна частина; суд не з`ясував, яке саме майно належить на праві власності позивачу; не врахував, що майно, на яке накладено арешт, належить відповідачу на праві спільної сумісної власності. Накладення заходів забезпечення позову порушує право власності відповідача, є безпідставним та передчасним.

У суді апеляційної інстанції представник позивача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та 3-і особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 - транспортного засобу автомобіля марки MAN, модель «TGA 18.440», vin-code (номер шасі/кузова/рами): НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є майно, на яке представник позивача просив накласти арешт. У разі задоволення позову позивач просить також застосувати реституцію та повернути майно попереднім власникам.

Колегія суддів вважає, що припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що зробить неможливим виконання потенційного рішення, є обґрунтованим та не порушить баланс прав та законних інтересів сторін по справі.

Та обставина, що автомобіль належить двом співвласникам, як зазначає відповідач, на думку колегії суддів не перешкоджає забезпеченню даного позову шляхом накладення арешту на весь автомобіль, оскільки він є річчю неподільною.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про забезпечення позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 липня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: