Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 Справа №607/10715/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . 31 грудня 2013 року у вказаній житловій квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 племінник позивачки. З грудня 2015 року він не проживає у даній квартирі, його речі та майно відсутні, оплату за комунальні послуги та інші послуги він не вносить.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є сусідкою позивачки, проживає за адресою АДРЕСА_3 на першому поверсі з 1986 року. ОСОБА_2 бачила близько 56 років назад. Їй відомо, що позивачка робила ремонт і його речей там немає. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою позивачки, проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1986 року. З відповідачем ОСОБА_2 не знайома, але бачила його давно, близько 6 років назад. Він проживав разом із позивачкою та її чоловіком. Свідку невідомо, чи є у квартирі особисті речі відповідача та чи йому чиняться перешкоди у проживанні, його давно ніхто не бачив.

Суд, заслухавши позивачку, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1993 року квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Свідоцтво видано згідно з розпорядженням (наказом) від 20 вересня 1993 року № 283.

Із технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що площа квартири становить 49,80 кв.м. та там зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно акта обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 27 травня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Із довідки № 1271, виданої 03 червня 2021 року дочірнім підприємством «Наш дім 2» приватного підприємства «Наш дім» вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою.

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будьяких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будьякі угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будьякі дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивачки, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , оскільки останній не проживав у вказаному житловому будинку більше року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська