У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Клочко І.В. за участю секретаря судового засідання Оверченко Д.О., розглянувши в порядку спрощеного поовного провадження у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» Прохорова Ігоря Руслановича про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник ТОВ «Кей-Колект» Прохоров І.Р. подав заяву про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва по цивільній справі 754/18968/14 за нововиявленими обставинами.

В заяві представник ТОВ «Кей-Колект» зазначає, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2020р. позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 29.06.2006р. в розмірі 183,44 долари США, в іншій частині позовних вимог - відмовлено. А саме рішення обґрунтовано тим, що в грудні 2019р. на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «Кей-Колект» надійшло повідомлення про анулювання боргу за кредитним договором від 26 вересня 2006р., у зв`язку з реалізацією товариством прав на нерухоме майно яким було забезпечено виконання зобов1язань по кредитному договору на підставі статей 37,38 ЗУ «Про іпотеку», із повідомлення вбачається, що станом на 27.12.2019р. заборгованість по процентам складає 183,44 долари США. Отже, визначаючи суму заборгованості суд виходив з того, що ТОВ «Кей-Колект» звернуло стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, в результаті чого сума вимог була зменшена, відповідно до повідомлення про анулювання боргу. На момент розгляду справи 754/18968/14 за результатами якої ухвалено рішення 16.07.2020р. ТОВ «Кей-Колект» вважало себе належним та чинним власником зазначеного майна, та саме у зв`язку із цим направляло повідомлення про анулювання залишку боргу. Але ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до товариства та за результатами розгляду справи судом вирішено скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект».

04.03.2021р. ТОВ «Кей-Колект» отримало інформаційну довідку, з якої вбачається, що 05.01.2021р. припинено право власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру у АДРЕСА_1 на підставі рішення суду у справі 755/1764/20 від 22.10.2020р. та ухвали від 29.12.2020р., відомості внесено 27.01.2021р. Але рішення суду у справі 755/1764/20 від 22.10.2020р. та ухвали від 29.12.20202р. до тепер ТОВ «Кей-Колект» не вручені, а при оголошенні рішення представник ТОВ «Кей-Колект» присутні не були.

Представник заявника вважає, що обставини щодо реалізації товариством прав на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зобов`язань по кредитному договору на підставі ст.ст.37,38 ЗУ «Про іпотеку» не існувало, а відповідно вона не могла слугувати підставою для зменшення суми заборгованості при розгляді справи 754/18968/14. З огляду на викладені обставини, представник заявника просить скасувати рішення від 16.07.2020р. та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі, що становить 50141,39 EUR, а саме заборгованість по основній сумі кредиту 40671,03 EUR та заборгованість за процентами 9470,36 EUR.

В судове засіданні учасники справи не з`явились.

Про розгляд справи позивач ТОВ «Кей-Колект» повідомлявся шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу, відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України.

Відповідачі про розгляд справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток за адресами зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі «Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2020р. по цивільній справі 754/18968/14 позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 29.06.2006р. в розмірі 183,44 долари США, що за курсом НБУ станом на 16.07.2020р. становить суму в розмірі 4974,70 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Представник ТОВ «Кей-Колект» Прохоров І.Р., звертаючись з заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, зазначає, що скасування державної реєстрації права власності на квартиру є підставою для перегляду рішення за ново виявленими обставини, оскільки ТОВ «КЕй-Колект» звернуло стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, в результаті чого сума вимог останнього до відповідачів була зменшена, відповідно до повідомлення про анулювання боргу, а на момент розгляду справи 754/18968/14 товариство вважало себе належним та чинним власником зазначеного майна, та саме у зв`язку із цим направляло повідомлення про анулювання залишку боргу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що відсутні підстави для перегляду рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1607.2021р. за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилається представник ТОВ «Кей-Колект» Прохоров І.Р. не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 423 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» Прохорова Ігоря Руслановича про перегляд рішення за ново виявленими обставинами по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 04.08.2021р.

Суддя