Номер провадження: 22-ц/813/5539/21
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

Представника позивача- Верхола І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБУС ОДЕСА» на рішення Суворовського суду м. Одеси від 21 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБУС ОДЕСА», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ярош Олени Миколаївни

-про визнання недійсним акту приймання-передачі,

- скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

15 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які під час розгляду справи уточнив, та в остаточній редакції просив:

-визнати недійсним акт приймання-передачі від 20.07.2013р. нежитлового приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв.м., що розташоване на території гідропарку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 ;

-скасувати рішення про державну реєстрацію прав власності ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» на вказане вище нежитлове приміщення.

Зазначає, що він випадково дізнався, що нежитлове приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв.м., що розташоване на території гідропарку «Лузанівка» в АДРЕСА_1 , яке належало йому на праві власності, за актом приймання-передачі від 20.07.2013р., передано у власність відповідача, як частка його внеску в уставний капітал ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» під час його виходу з товариства.

Вказує, що зазначений акт він не підписував, учасником вказаного товариства не був та не передавав належне йому майно у власність юридичної особи.

Видана довіреність на ім`я ОСОБА_2 , яким і вчинені дії щодо утворення ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» від його імені є нікчемною, оскільки після посвідчена секретарем сільради вона не реєструвалась в Єдиному реєстрі.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» в особі керівника Дмітрієва Р.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , посилаючись на наступне.

Зазначає, що позивачем був пропущений строк позовної давності, який слід відраховувати від дати підписання акту приймання передачі, тобто від 20.07.2013р. Посилається на порушення юрисдикції так як позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, крім того представник зазначає, що між сторонами виник корпоративний спір, який слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Скасовано рішення №28282001 від 17 лютого 2016р. про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБУС ОДЕСА на нежитлове приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв.м., що розташоване на території гідропарку «Лузанівка» в АДРЕСА_1 , номер запису про право власності №13299100 від 15 лютого 2016р.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,20 гривень.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі керівник ТОВ «Глобус Одеса»- Р.Б. Дмітрієв ставить питання про скасування рішення суду з прийняттям постанови про відмову в задоволені позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2011 року ОСОБА_1 набув право власності на нежитлове приміщення кафе барузагальною площею 73,2 кв.м.,яке розташоване в АДРЕСА_1 .

03.07.2013 році на підставі установчих зборів створено ТОВ «Глобус Одеса» та відповідно до статуту(зареєстрованого 05.07.2013 року) єдиним засновником та учасником даного товариства є ОСОБА_1 .

Відплвідно до п.5.8.3 статуту вбачається, що вклад ОСОБА_1 до Статутного капіталу складає 100 000 грн у вигляді майна- нежитлового приміщення кафе- бару загальною площею 73,2 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1 .

12.07.2013 року ОСОБА_1 подано заяву про вихід зі складу учасників ТОВ «Глобус Одеса» із зазначенням про відсутність майнових та немайнових претензій до ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» котра засвідчена приватним нотаріусом Ярош О.М. та зареєстрована в реєстрі № 2310.

20.07.2013 року між сторонами укладено акт прийому передачі нежитлового приміщення кафе- бару та передані правовстановлюючі документи,а саме оригінал витягу про державну реєстрацію пав № 30999474 від 17.08.2011року та оригінал судового рішення.

Одночасно посилається на порушення строку позовної давності ак як саме 20.07.2013 року укладено акт прийому передачі спірного нежитлового пнриміщення, а до суду ОСОБА_1 звернувся в жовтні 2016 року.

В судове засідання продставник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБУС ОДЕСА» та 3-я особа приватний нтаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош Олена Миколаївна не з`явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи на 04.11.2021 року на 10.10 годину представник ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» заявив клопотання про відкладення справи через посилення противоепідемічних заходів у зв`язку з поширенням в Україні коронавірусної інфекції СОVID-19 та перебування м. Одеси з 18.10.2021 року у червоній зоні.

Від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. надійшла заява протрозгляд справи за її відсутності.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю та відмовити ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» у заявленому клопотанні.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає апеляційному задоволенню з таких міркувань.

Скасовуючи рішення №28282001 від 17 лютого 2016р. про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБУС ОДЕСА» на нежитлове приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв.м., що розташоване на території гідропарку «Лузанівка» в АДРЕСА_1 , номер запису про право власності №13299100 від 15 лютого 2016 року районний суд виходив з того, що акт приймання-передачі нежитлового приміщення укладено 20.07.2013р., тобто в той час коли ОСОБА_2 був звільнений з посади директора (11.07.2013р.), а він був виключений зі складу засновників Товариства (11.07.2013р.). На момент передачі спірного майна вони не мали жодного юридичного відношення до Товариства, та він залишився власником нежитлового приміщення, як фізична особа.

Дана обставина спростовує доводи відповідача про наявність між сторонами корпоративного спору, розгляд якого слід провадити в господарському судочинстві а оспорений позивачем акт приймання-передачі за своєю правовою природою не є правовстановлюючим документом, не створює для сторін, що його підписали, будь-яких правових наслідків, пов`язаних з припиненням права власності у її власника, та виникненням права власності у її набувача. Такий акт міг би підтверджувати фактичну передачу майна, за наявності правової підстави для переходу, яким слід вважати рішення органу або особи, уповноваженої установчими документами юридичної особи або законом. За таких обставин, правових підстав для визнання його недійсним на підставі ст.215 ЦК України суд не вбачає, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити.

Одночасно районний суд вважав, що строк позовної давності позивачем не пропущений оскільки реєстрація права власності за Товариством на спірний об`єкт нерухомості була здійсненна 17.02.2016р., саме з вказаної дати об`єктивно були порушені права ОСОБА_1 , як власника майна, та як наслідок право на звернення до суду. З позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся 19.10.2016р., тобто у встановлений законом трирічний строк. Твердження представника відповідача, що строк позовної давності слід відраховувати з часу підписання акту приймання-передачі від 20.07.2013р. районний суд вважав безпідставними посилаючись на те, що акт не породжував виникнення права власності у відповідача, а як наслідок і не порушував права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 .

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2011р., яке набуло законної сили 27.05.2011р. (справа №2-3202/2011) за ОСОБА_1 визнано право власності на нежитлове приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв.м., що розташоване на території гідропарку «Лузанівка» в АДРЕСА_1 (а.с.11-13 том1).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 31217787 від 07.09.2011р. за ОСОБА_1 зареєстровав право власності на вказане вище нежитлове приміщення (а.с.56 том1).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільною права є визнання права.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, право власності це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складається із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Встановлено, що ОСОБА_2 діючи від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 26.06.2013р., посвідченою секретарем Семенівської сільської ради, Глухівського району, Сумської області, та на підставі протоколу ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» №1 від 03.07.2013р., здійснив реєстрацію юридичної особи ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» з визначенням учасника товариства ОСОБА_1 , з внесенням в якості статутного фонду в розмірі 100 000,00 грн. у вигляді майна, - нежитлового приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв.м., що розташоване на території гідропарку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 (а.с.182,199 том1).

15.02.2016 року на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна,серія та номер: б/н, виданий 20.07.2013 року, підписаний ОСОБА_2 , як керівником та здійснено реєстрацію права власності на спірне приміщення за ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА»( а.с.24 т.10).

Між тим з витягу Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що з 17.07.2013 року керівником ТОВ «ГЛОБУС ОДЕСА» являється ОСОБА_3 .

Вчинення правочину не має наслідком автоматичного переходу прав від первісного власника до набувача оскільки для переходу володіння майном є необхідним волевиявлення обох сторін щодо цього.

Акт приймання-передачі частки є документом, що може відображати волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача спірного майна.

Проте, судова колегія приходить до висновку, що акт приймання передачі ТОВ «Глобус Одесса» нежитлового приміщення кафе бару по Миколаївській дорозі,172 а в м. Одесі 20.07.2013 року, підписаний не його керівником,яким з 11.07.2013 року в ЄДР значится ОСОБА_3 а іншою особою- ОСОБА_2 тому не міг бути документом для реєстрації права власності спірного нежитлового приміщення за відповідачем.

Питання юрисдикції

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення правил юрисдикції оскільки рішення про реєстрацію права власності прийнято в період виходу ОСОБА_1 з ТОВ «Глобус Одеса», а відповідні вимоги обгрунтовуються порушенням його прав на момент прийняття такого рішення та відносяться до приватноправового спору .

Приймаючи до уваги, що спір виник між фізичною особою та юридичною особою з приводу нерухомого майна, тобто оспорюється правомірність такого набуття останнім, що вказує на наявність спору про право цивільне, та відсутність спору корпоративного районий суд дійшов до правильного висновку , що такий спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Питання пропуску строку позовної давності

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Щодо відсутності підстав застосування строку позовної давності до спірних правовідносин місцевий суд мотивував своє рішення тим, щострок позовної давності не пропущено оскільки реєстрація права власності за Товариством на спірний об`єкт нерухомості була здійсненна 17.02.2016р., саме з вказаної дати об`єктивно були порушені права ОСОБА_1 , як власника майна, а як наслідок право на звернення до суду.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду так як відлік строку позовної давності починається з часу порушенного права, тобто з часу реєстрації права власності за відповідачем - 17.02.2016 року. А не акту приймання-передачі від 20.07.2013 року.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст. 367, 368, 374,375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБУС ОДЕСА» залишити без задоволення, а рішення Суворовського суду м. Одеси від 21 червня 2019 року,без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення склодено 15.11.2021 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

Т.В.Цюра