ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 635/4841/20

провадження №22-ц/818/5093/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж»,

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Рассвет», державний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов Олександр Сергійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Рассвет», державний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов Олександр Сергійович про скасування записів про державну реєстрацію договорів оренди землі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж»

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року у складі судді Лук`яненко С.А., -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд:

- скасувати запис №31590871 від 11.05.2018 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0231 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області;

- скасувати запис №31593567 від 11.05.2018 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0001 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області;

- стягнути з ТОВ «Агрофірма Престиж» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано запис №31590871 від 11.05.2018 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0231 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим О.С., Харківська районна державна адміністрація Харківської області.

Скасовано запис №31593567 від 11.05.2018 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0001 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018 видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Бааєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим О.С., Харківська районна державна адміністрація Харківської області.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Престиж» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 681,60 грн.

Додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2021 року стягнуто з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 10 000 грн. 01 коп. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету розмір надмірно сплаченого судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до платіжного доручення №040820 від 04 серпня 2020 року у сумі 1681 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» просить рішення суду першої інстанції від 16 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволення позову відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не наведено жодного аргументу щодо порушення державним реєстратором або відповідачем саме правомірності реєстрації оспорюваних договорів оренди земельних ділянок, оскільки до державного реєстратора Радіонова О.С. були надані всі належним чином оформлені документи згідно з визначеним переліком, які були перевірені реєстратором.

Вказує, що в оспорюваних договорах оренди містяться паспортні дані позивача, які, в свою чергу, є її персональними даними, а отже надавалися останньою відповідачу самостійно. Будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що позивачем, не підписувалися договори оренди не було надано. Висновок судово-почеркознавчої експертизи, на який посилається позивач, як на доказ, не був замовлений учасниками даної справи, а також не заявлялися клопотання щодо призначення будь-якої експертизи в даному провадженні. Тобто, подана стороною позивача копія експертизи з кримінального провадження не може слугувати належним та допустимим доказом у цій справі. Позивачу було відомо про наявність спірних договорів оренди, а подання позову протирічить принципу добросовісності поведінка, що не відповідає попередній поведінці сторони.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма Престиж» залишити без задоволення, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 16.06.2021 року - без змін.

Відзив мотивовано тим, що суд дійшов обґрунтованого висновку про неукладеність договорів оренди землі між сторонами, що слугували підставою внесення оскаржуваних записів, у зв`язку з чим і скасував відповідні записи.

Правомірність дій держаного реєстратора взагалі не була предметом розгляду в даній справі. Підставою звернення до суду з позовною заявою слугувала відсутність волі позивача на укладення договорів оренди землі, погодження їх умов, що виражається у відсутності її підпису. Доводи апеляційної скарги , що паспортні данні та документи на підставі яких було складено договори надавались позивачем, не обґрунтовується жодним доказом. Не доведено відповідачем і того факту, що позивач підписувала спірні договори оренди, а також факт їх виконання сторонами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що договори оренди землі від 11.05.2018 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:009:0231 та :03:003:0001 між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» є неукладеними, оскільки спірні договори оренди не підписувалися позивачем, а висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27762 у кримінальному провадженні №0000182, який складений 16.12.2019 є належним доказом у даній справі, реєстрація права оренди на вищевказані земельні ділянки за відповідачем по справі не відповідає вимогам закону. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним і забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.11.2016 за ОСОБА_1 визнане право на земельну частку (пай), розміром 5,91 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 336 від 23.04.2018 була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населеного пункту на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області та ухвалено виділити в натурі (на місцевості) та передати у власність ОСОБА_1 земельні ділянки із земель КСП «Рассвет», які розташовані за межами населеного пункту на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: №411.1 площею 3,8925 га ріллі (кадастровий номер :03:009:0231), №411.2, площею 2,2530 га ріллі (кадастровий номер :03:003:0001), №411.3 площею 1,1289 га пасовищ (кадастровий номер :03:009:0232). А також повідомлено ОСОБА_1 про необхідність оформлення права власності на земельні ділянки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» і використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.08.2020 р. державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. 11.05.2018 року був вчинений запис №31590871 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0231 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/ ОСОБА_1 , та запис №31593567 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0001 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник :ТОВ «Агрофірма Престиж»/ ОСОБА_1 .

Відповідно до договорів оренди землі від 11.05.2018 року, які були укладені між Орендодавцем ОСОБА_1 з одного боку та Орендарем ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в особі директора Богдановича А.В., що діє на підставі статуту, з другого боку, Орендодавці надають, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 3,8925 га кадастровий номер :03:009:0231 та земельну ділянку площею 2,2530 га кадастровий номер :03:003:0001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, договори укладено на 10 років.

Згідно копія висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27762 за кримінальним провадженням №0000182, який складений 26.12.2019. Згідно з висновком експерта підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 11.05.2018, щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0001 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», акті приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0001 у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», у договорі оренди землі від 11.05.2018 щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0231 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», акті приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:009:0231 у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконані не ОСОБА_1 , а іншою (іншими) особою (особами) під впливом штучних збиваючих факторів (з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 ).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власницею земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0231, площею 3,8925 га, та земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0001 площею 2,253 га, що розташовані на території Тернівської сільської ради, Харківського району, Харківської області, на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №336 від 23.04.2018.

31.05.2018 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «РАССВЕТ» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком дії до 31.05.2028. Проте, під час реєстрації вказаних договорів оренди земельних ділянок стало відомо, що вони начебто вже перебувають в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю « АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», на підставі договорів оренди від 11.05.2018 року. Однак, позивач не підписувала жодних договорів оренди та актів приймання-передачі земельних ділянок з відповідачем та її підписи є підробленими. Дізнавшись про незаконну реєстрацію підроблених договорів оренди від 11.05.2018, разом з іншими власниками, які постраждали від дій відповідача, нею було подано заяву до Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, за результатом розгляду яких 16.06.2019р. було відкрито кримінальне провадження та внесені відповідні відомості до ЄРДР за номером №0000182, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, досудове розслідування до цього часу триває. В рамках кримінального провадження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса було проведено судово-почеркознавчу експертизу на предмет встановлення факту належності ОСОБА_1 підпису виконаного на договорах оренди від 11.05.2018 р. та відповідних актах, укладених нею з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Згідно висновку якої за №27762 від 16.12.2019 , підписи від імені ОСОБА_1 на договорах оренди землі від 11.05.2018 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:009:0231 та :03:003:0001, та актах приймання-передачі земельних ділянок виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 .

Таким чином, договори оренди від 11.05.2018 року є неукладеними, і зареєстровані представниками ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» без згоди власника земельних ділянок, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди ) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України ), Законом України «Про оренду землі». Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( частина перша статті 638 ЦК України ).

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє право-чин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника право-чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій ( електронній ) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних ), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

За змістом статей 13, 14 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди землі, якими є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки ); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження ( обтяження ) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

З викладеного необхідно зробити єдино вірний висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів його сторін має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону ( частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі» ).

У разі ж якщо сторони не досягли згоди з усіх без винятку істотних його умов такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинений ( договір, який не укладений ), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинений.

На підтвердження вказаних обставин щодо неукладення спірних договорів оренди земельних ділянок, позивачем надано висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27762 за кримінальним провадженням №0000182, який складений 26.12.2019. Згідно з висновком експерта підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 11.05.2018, щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0001 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», акті приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0001 у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», у договорі оренди землі від 11.05.2018 року, щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0231 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», акті приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:009:0231 у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконані не ОСОБА_1 , а іншою (іншими) особою (особами) під впливом штучних збиваючих факторів (з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 ).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за за-хистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц ( провадження №14-499цс19 ) звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом з цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у цих спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчем-ним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не-вчиненими.

Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних правочинів у мотивувальній частині судового рішення.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Обраний позивачем та судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним, забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Аргументи апеляційної скарги про те, що висновки експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, не можуть слугувати належним та допустимим доказом в даній справі є необґрунтованими з огляду на таке.

Стосовно можливості використання як доказу у цивільній справі висновку експерта, проведеного у кримінальному провадженні, Верховний Суд у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 461/3675/17 вказав, що чинне цивільне процесуальне законодавство не встановлює заборони використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих в межах інших проваджень.

Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За змістом частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз рішення суду першої інстанції свідчить, що суд першої інстанції оцінив висновок експерта в сукупності з іншими доказами та визнав його належним та допустимим доказом по справі.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування факту непідписання позивачем ОСОБА_1 спірних договорів оренди земельних ділянок.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року.