Провадження № 2/582/196/21
Справа № 582/510/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Яковенко Н.М.,
за участю секретаря Ярмоленко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙКЬЮ ТЕРМ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача, адвокат Мельніченко А.С. звернулася до суду в інтересах позивача ТОВ «АЙКЬЮ ТЕРМ» та просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЙКЬЮ ТЕРМ» збитки у розмірі 140 987,79 грн. та судові витрати.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що у процесі здійснення ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Перевізник) перевезення вантажу за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «АЙКЬЮ ТЕРМ» (далі - Позивач) вантаж, який перевозився, було втрачено. Внаслідок цього Позивачу було завдано збитків у розмірі 140 987,79 грн., які у добровільному порядку завдану Позивачу шкоду Відповідач не відшкодував.
Представник позивача ТОВ «АЙКЬЮ ТЕРМ» Мельніченко Алла Сергіївна в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи буз її участі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило (а.с.60).
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом з позову та доданих до нього документів встановлено, що між позивачем ТОВ «АЙКЬЮ ТЕРМ» (Замовник) та відповідачем ОСОБА_1 (Перевізник) було укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполученні від 30.03.2021 (а.с.10-12).
Згідно з п.1.2. Договору перевезення Перевізник виконує для Замовника перевезення вантажів. Пунктом 2.1.4. Договору перевезення визначено, що Перевізник зобов`язаний забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення та до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій на одержання вантажу особі.
Відповідно до п.4.3. Договору перевезення Перевізник несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу від повної чи часткової втрати, ушкодження чи псування при перевезенні у розмірі фактичної шкоди.
Як вбачається з пояснень позивача, протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.03.2021(а.с.27-28), протоколу допиту відповідача ОСОБА_1 , який є Перевізником за договором перевезення( а.с.30-32), останній прибув на автомобілі марки «Мерседес Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 25А з метою завантаження вантажу до перевезення. За вказаною адресою Позивач завантажив та передав Відповідачу для перевезення вантаж загальною вартістю 140 987,79 грн. Зазначене підтверджується товарно- транспортною накладною №Р399 від 30.03.2021, підписаною обома сторонами (а.с. 19-21).
Також Відповідачу були передані видаткові накладні на товар, що перевозився: №224 від 30.03.2021, №225 від 30.03.2021, №226 від 30.03.2021, №227 від 30.03.2021, №229 від 30.03.2021 (а.с.23-26). Загальна вартість товару за видатковими накладними становила 140 987,79 грн. В подальшому даний вантаж вартістю 1409 987,79 грн, який перевозився за вказаною вище заявкою, не був доставлений за жодною із вказаних вище адрес та не був повернутий Позивачу.
З матеріалів кримінального провадження (протоколів допиту свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 31.03.2021 (а.с.36) вбачається, що у процесі перевезення вантаж з невідомих причин було перевантажено у інший автомобіль марки «Рено Мастер», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , а пізніше за вказівкою невідомої особи поблизу м. Умань вантаж перевантажено у інший транспортний засіб марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_3 .
Як зазначає позивач, жодних вказівок щодо перевантаження вантажу в інший автомобіль Позивач Відповідачу не надавав. Крім того, Договором перевезення не була передбачена можливість перезавантаження вантажу в інший автомобіль. Таким чином, внаслідок протиправних дій Відповідача Позивачу завдано збитків на суму вартості вантажу, що перевозився, а саме 140 987,79 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За замістом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед іншого відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до ст. 914 ЦК України перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір. За довгостроковим договором перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення.
Ст. 924 ЦК України визначає відповідальність перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти.
Так, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).
Відповідач в судове засідання не з`явився, докази на спростування позиції позивача не надав, тому суд вважає встановленим, що між сторонами склалися правовідносини які регулюються нормами щодо перевезення вантажу, а саме, що відповідач як Перевізник за договором перевезення вантажу отримав від позивача (Замовника) вантаж вартістю 140 987,79 грн., який в порушення умов договору та вимог закону не доставив до обумовленого пункту доставки, тобто втратив.
Також суд вважає, що оскільки відповідач відповідно до вимог ст. 924 ЦК України не довів, що втрата вантажу сталася не з його вини, то він має відшкодувати позивачу розмір фактичної заподіяної шкоди, тобто повну вартість втраченого вантажу.
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙКЬЮ ТЕРМ» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (а.с.9).
Відповідно до ч. 8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, вимога про стягнення судових витрат на правничу допомогу може бути розглянута судом на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України після надання представником позивача відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙКЬЮ ТЕРМ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду скарги.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко