Провадження № 2/263/2830/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника адвокатом Царьовою Оленою Сергіївною, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Царьова О.С. звернулася до суду із позовною заявою, поданою в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Разом із позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій представник позивача адвокат Царьова О.С. просила накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстровано в реєстрі за №4771, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд розглянув заяву у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п.1, 2 ч.1, ч. 3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається із змісту п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позов у даній справі носить майновий характеру та стосується стягнення заборгованості за договором позики.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що згідно з п.1, п.2 Договору, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 123 354,00 грн., що еквівалентно 4 620 доларам США, а позичальник зобов`язується у строк до 18 грудня 2021 року включно у порядку та на умовах, передбачених цим договором, повернути позикодавцю таку суму грошових коштів. За згодою сторін договір є безпроцентним.

Представник позивача не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ураховуючи наведене, оскільки строк повернення позики на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову не настав, доводи представника позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на її припущеннях, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника адвокатом Царьовою Оленою Сергіївною, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Томілін