Справа № 128/1424/20
Провадження № 22-з/801/13/21
Доповідач:Сопрун В. В.
13 січня 2021 рокуСправа № 128/1424/20м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Стадника І.М., Шемети Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,
за участю сторін: представника позивачів ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №128/1424/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
У червні 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

індексний номер: 52377900 від 26 травня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:001:0065, площею (га): 0.21, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 36624035,

індексний номер: 52377726 від 26 травня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:002:0470, площа (га): 0.1009, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності: 36623920,

індексний номер: 52377392 від 26 травня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:010:0001, площа (га): 0.0551, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_3 , номер запису про право власності: 36623637,

індексний номер: 52378052 від 26 травня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :05:001:0043, площа (га): 0.0562, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: АДРЕСА_4 , номер запису про право власності: 36624491, за ОСОБА_2 .

Додатковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 5000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 грудня 2020 року, апеляційні скарги приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. та ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року залишено без змін.

31 грудня 2020 року до Вінницького апеляційного суду від представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі по 7000 грн понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що 30 грудня 2020 року Вінницьким апеляційним судом проголошено постанову, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін. Проте, апеляційним судом не вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката під час розгляду справи в апеляційному суді в розмірі 14000 грн, тобто по 7000 грн на кожного позивача.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

03 грудня 2020 року та 23 грудня 2020 року представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 подала відзиви на апеляційні скарги, в яких повідомила апеляційний суд, що позивачами у зв`язку з розглядом апеляційних скарг понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 грн.

31 грудня 2020 року представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підтвердження таких витрат суду було надано: акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 грудня 2020 року, понесенні витрати складають 14000 грн; квитанції від 01 грудня 2020 року по сплату ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 7000 грн, всього 14000 грн; договори про надання правничої допомоги від 28 травня 2020 року, що укладені між адвокатом Мишковською Т.М. та позивачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; додаткові угоди №1 від 01 грудня 2020 року до договорів про надання правничої допомоги б/н від 28 травня 2020 року, що укладені між адвокатом Мишковською Т.М. та позивачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з частиною 1статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц та від 02 березня 2020 року у справі № 370/27/16-ц.

Апеляційним судом встановлено, що обсяг наданих послуг та розмір витрат понесених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу, яку надавала адвокат Мишковська Т.М., підтверджується умовами договору про надання професійної правничої допомоги, актом виконання робіт за таким договором та квитанціями про сплату витрат на правничу допомогу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.

Апеляційний суд приходить до висновку, що зазначена сума є неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Враховуючи складність справи та наданий адвокатом обсяг послуг у суді апеляційної інстанції, враховуючи кількість судових засідань (одне засідання 47 хв), принципи співмірності та розумності судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, критерій реальності таких витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що розмір витрат, які підлягають стягненню складають по 2000 грн на кожного позивача.

Враховуючи зазначені обставини, слід постановити додаткове судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 2000 грн кожному в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 2000 грн кожному витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Стадник І.М.

Шемета Т.М.