ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

3 серпня 2021 року

м. Харків

Справа №640/2679/19

Провадження №22-ц/818/1892/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.

суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Сабельніка Б.В.,

сторони у справі:

позивач - Харківська міська рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про зупинення провадження у справі при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Харкова, ухвалене 26 листопада 2020 року у складі судді Попрас В.О.,

у с т а н о в и в :

У лютому 2019 року Харківська міська рада (далі - ХМР) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 822504 грн. 48 коп., а також сплачений судовий збір.

Позовна заява обґрунтована тим, що право власності на нежитлові будівлі літ. А-3 та літ. В-1 по АДРЕСА_1 з 03.02.2017 зареєстроване за відповідачем. Речові права відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_1 за період з 01.03.2017 по 30.06.2018 зареєстровані не були. Також відповідач не зареєстрований як платник земельного податку. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими особами в період з 01.03.2017 по 30.06.2018 прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , протягом зазначеного періоду земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади м. Харкова. ОСОБА_1 у цей період не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти. Департаментом територіального контролю ХМР 21.09.2018 здійснено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 протягом періоду з 01.03.2017 по 30.06.2018 використовує вказану земельну ділянку для експлуатації та обслуговування належних йому нежитлових будівель, не оформивши належним чином правовідносин щодо користування земельною ділянкою. За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки. Позивач вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, оскільки фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті укладення договору купівлі-продажу нежитлових будівель, що не вважається правопорушенням. Збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві. Внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі (договору купівлі-продажу) протягом періоду з 01.03.2017 по 30.06.2018, територіальна громада м. Харкова в особі ХМР була позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаного майна у розмірі орендної плати за землю. Розмір безпідставно збережених відповідачем коштів, який підлягає відшкодуванню, розрахований позивачем в сумі 822504,48 грн., виходячи з розміру орендної плати за землю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року позов ХМР задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ХМР безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 822504,48 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 12337,57 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

На момент розгляду даної цивільної справи було встановлено наступні обставини.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2021 року справу № 646/4738/19 передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з підстав неоднакового застосування статті 79-1 Земельного кодексу України та Закону України «Про державний земельний кадастр» до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням земельної ділянки, зокрема, при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати. У вищевказаній ухвалі, колегія суддів зауважила, що спірна земельна ділянка у період з липня 2016 року по 30 червня 2019 року не була сформована як об`єкт права оренди, оскільки не мала а ні визначених меж, а ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру.

Так, при цьому в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 645/1040/19 (провадження № 61-19442св20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня2021 року у справі № 646/4546/19 (провадження № 61-7171св20) міститься правовий висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Разом із тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року у справі № 463/12532/18 (провадження № 61-21651св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 638/13423/18 (провадження№ 13423св19) суд касаційної інстанції, установивши, що фактичний розмір земельної ділянки визначено актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, складеним Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, дійшов висновку про наявності правових підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку.

Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних складах принципово різного підходу для вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами права, що викликало необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом, так як, застосовуючи положення статті 79-1 ЗК України до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним отримання чи збереженням земельної ділянки, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки.

Предметом цивільної справи, що розглядається апеляційним судом, є стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. При цьому площа земельної ділянки, за користування якою ХМР бажає стягнути плату, визначена на підставі складеного ХМР акту обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Отже, для однакового застосування статті 79-1 Земельного кодексу України при вирішенні спору, що випливає з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами права провадження в даній справі слід зупинити.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справі № 646/4738/19, яка передана на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи № 646/4738/19.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Зупинити провадження по цивільній справі № 640/2679/19 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів до розгляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук