Дата документу 04.11.2021
Справа № 334/6719/19
Провадження № 2/334/353/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Зоріній С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення зі ОСОБА_2 коштів в розмірі 30144,50 гривні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.1999 року, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 , який не приймає участі в утриманні квартири, комунальні послуги не сплачує. З часу смерті ОСОБА_3 всі витрати по утриманню квартири несе позивач самостійно, які за період з червня 2016 року по червень 2019 року склали 41307,01 гривень та на її думку 1/2 частина цих витрат має бути відшкодована відповідачем, як спадкоємцем.

Також, позивачем були здійснені витрати на поховання ОСОБА_3 , які складаються з: витрат на ритуальні послуги на суму 7310,00 гривень; оплати послуг з визначення місця поховання, оформлення могили, одноразового прибирання та ручної копки могили в сумі 2106,00 гривень; оплати за догляд за місцем поховання в сумі 75,00 гривень, а всього 9491 гривня. Вважає, що витрати на поховання також мають бути відшкодовані їй ОСОБА_2 , як спадкоємцем ОСОБА_3 .

Вирішити питання щодо компенсації їй вищезазначених витрат позасудовим шляхом не виявилося можливим, ОСОБА_1 звертається до суду з зазначеним позовом.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому зазначив, що за життя його мати ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все належне їй майно, заповіла йому, в тому числі й 1/2 частину квартири розташованої за адресою АДРЕСА_2 .

Його сестра - ОСОБА_1 не погоджуючись з цим намагалась оскаржити дійсність заповіту звернувшись до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання заповіту недійсним, як розпорядження на випадок смерті (справа №334/7567/16-ц), яка розглядалась протягом трьох років. Весь цей час він був позбавлений можливості користуватись та володіти переданою йому у спадщину власністю. ОСОБА_1 жодного разу не впустила його у спірну квартиру, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості оглянути, як стан самої квартири так і рухомі речі: речі вжитку, побутова техніка, меблі, особисті речі померлої мами, які повинні були перейти у його власність відповідно до заповіту.

В листопаді 2019 року після розгляду справи №334/7567/16-ц ОСОБА_2 зміг оформити право власності на передане йому у спадщину майно, а саме 1/2 частину квартири розташованої за адресою : АДРЕСА_2 .

Починаючи з листопада 2019 року ОСОБА_2 в повному обсязі сплачуються необхідні комунальні послуги за 1/2 частину спірної квартири та ще до подачі ОСОБА_1 , позовної заяви про оскарження заповіту, ним сплачувалась частина комунальних послуг у грудні 2016 року та лютому 2017 року.

ОСОБА_2 неодноразово звертався до ОСОБА_1 із вимогою щодо погодження спільного користування спірною квартирою.

Оскільки ОСОБА_1 вимагає компенсації сплати за комунальні послуги, але фактично використовує та володіє частиною майна, яке знаходиться в його власності, вважає, що ОСОБА_1 повинна сплати компенсацію за фактичне користування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому. Розмір компенсації становить 86000,00 гривень, який визначений ним з розрахунку 2000,00 гривень на місяць, за період часу з грудня 2016 року по липень 2020 року, що є прийнятним за середньою вартістю орендованих житлових приміщень.

Окрім цього, з листопада 2019 року ОСОБА_2 у повній мірі сплачує 1/2 частину комунальних витрат по спірній квартирі, але не має можливості нею користуватись, у зв`язку з чим вважає, що ОСОБА_1 повинна повернути сплачені ним кошти по сплаті комунальних послуг за період часу з листопада 2019 року по травень 2020 року на загальну суму 8165,00 гривень.

Також, ОСОБА_2 , зазначив, що відповідно до заповіту все належне ОСОБА_3 майно переходить до нього. З моменту смерті ОСОБА_3 йому як спадкоємцю за заповітом так і не вдалось отримати доступ до квартири, що розташована : АДРЕСА_2 у тому числі з метою встановлення переліку рухомих речей, які належали на праві власності померлій ОСОБА_3 на день смерті.

На його думку, вартість речей набутих ОСОБА_3 за час життя, до яких віднесені ювелірні вироби, побутові речі, побутова техніка, речі особистого вжитку, меблі, які ОСОБА_1 , незаконно використовуються або вже здійснено їх відчуження на користь третіх осіб, визначена в розмірі 30 000,00 гривень та має бути стягнута з останньої або повернуто йому усе майно, що належало на праві власності ОСОБА_3 .

Просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію за користування частиною спільного майна в розмірі 86000,00 гривень, суму сплачених комунальних послуг в розмірі 8 165,00 гривень, компенсацію за використання та/або відчуження рухомих речей ОСОБА_3 в розмірі 30000,00 гривень, а також понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 1241,66 гривня.

Представник позивача адвокат Мухіна Л.С. в судовому засіданні підтримала первісний позов, просила його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити через необґрунтованість та недоведеність.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 проти первісного позову заперечували, вважають його безпідставним та незаконним, у зв`язку з чим в його задоволенні просили відмовити. Зустрічний позов підтримали.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно.

Вислухав учасників процесу, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1232 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Стаття 322ЦК України зазначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 08.12.1999 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_7 по 1/2 частці, що також підтверджується технічним паспортом на зазначену квартиру.(а.с.8,9-14)

У зв`язку із реєстрацією шлюбу, ОСОБА_7 змінено прізвище на « ОСОБА_8 », відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 05.10.2011 року, виданий Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 625.(а.с.16)

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 4057 від 07.06.2016 року. (а.с.17)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.10.2016 року, ОСОБА_3 склала заповіт, у спадковому реєстрі за № 54373426, посвідчений 12.04.2013 року приватним нотаріусом Бугрім О.В.(а.с.18)

З договору замовлення № 0706/3 від 08.06.2016 року на організацію та проведення поховання померлої ОСОБА_3 вбачається, що він укладений між замовником ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_9 щодо організації поховання та проведення поховання померлої ОСОБА_3 на загальну суму 7310,00 гривень.(а.с.19)

ОСОБА_1 сплачено 2106,00 гривень за визначення місця поховання, оформлення могили, одноразового прибирання та ручної копкі могили та 75,00 гривень оплата за догляд за місцем поховання, що підтверджується актом № 1547 від 07.06.2016 та додатком до касового чеку № 4069 від 07.06.2016 на ім`я ОСОБА_1 , угодою Спеціалізованого КП Об`єднана Житлов-Комунальна, Побутова та Ритуальна Служба Сонячної сільської ради та ОСОБА_1 , свідоцтвом про поховання на кладовищі Святого Миколая № 13929, виданого на ім`я ОСОБА_1 на померлу ОСОБА_3 та додатком до касового чеку № 4873 від 29.04.2017 року. (а.с.19-22)

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення зі ОСОБА_2 , як співвласника квартири АДРЕСА_3 на її користь витрат по сплаті за утримання будинком в розмірі 5955,18 гривень, витрат на опалення в розмірі 14082,08 гривні та витрат на вивіз побутових відходів в розмірі 616,24 гривень, судом встановлено.

ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , як співвласник спірної квартири та має спільно з нею нести тягар по утриманню цієї квартири.

Разом з тим, ОСОБА_2 отримано свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом, після померлої ОСОБА_3 через три роки, після смерті спадкодавця у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, справа № 334/7567/16-ц, що в судовому засіданні підтвердили обидві сторони.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя по справі № 334/7567/16-ц в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, рішення суду набрало законної сили.

06 листопада 2019 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі якого набув право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.(а.с.63,64)

До теперішнього часу між сторонами триває спір з приводу користування квартирою, що розташована: АДРЕСА_3 , що сторонами підтверджено під час розгляду справи.

З приводу зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 компенсації за користування частиною спільного майна в розмірі 86000,00 гривень, суму сплачених комунальних послуг в розмірі 8 165,00 гривень, компенсацію за використання та/або відчуження рухомих речей ОСОБА_3 в розмірі 30000,00 гривень, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення компенсації за період часу з грудня 2016 року по липень 2020 року в розмірі 86000,00 гривень, за користування частиною спільного майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , виходить з того, що загальна площа спірної квартири становить 84,76 кв.м., а житлова площа - 48,17 кв.м. Розмір компенсації визначає в сумі 2000,00 гривень на місяць із розрахунку вартості компенсації за 1 м.кв. - 2000,00 гривень /84,76кв.м. =23,6 грн. за 1 м.кв.

Разом з тим, розрахунок ОСОБА_2 не є вірним, оскільки здійснений на всю квартиру, в той час як він є власником Ѕ частини. Вірним розрахунок буде 23,6грн.*(84,76/2)= 1000,17 гривень. В той же час ОСОБА_2 не зміг пояснити та обґрунтувати, яким чином ним був визначений саме такий розмір компенсації та чим він керувався при його вирахуванні.

З приводу користування ОСОБА_1 спірною квартирою повною мірою були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що ОСОБА_1 користується лише двома кімнатами, про що також суду надано акт огляду приміщення від 17.11.2020 року в якому засвідчений факт не проживання осіб в кімнаті № 3 в квартирі АДРЕСА_3 .

Також ОСОБА_2 не надав пояснень з приводу того, яким чином ним була визначена компенсація за використання та/або відчуження рухомих речей ОСОБА_3 в розмірі 30000,00 гривень, які саме речі, на його думку, були у користуванні померлої на таку суму.

В той же час представником ОСОБА_1 надано фотокопія на набор меблів «Житомир», належний померлій ОСОБА_3 , придбаний у 1987 році.

ОСОБА_2 обґрунтовуючи вимоги про стягнення сплачених ним комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_3 в розмірі 8 165,00 гривень, за період з листопада 2019 року по травень 2020 року надав копії квитанцій ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» у яких зазначається платник ОСОБА_1 та відсутні будь які позначки, що сплата платежів проводила інша особа.

Відповідно до ст.78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід звернути увагу на те, що кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів.

Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

Під час розгляду справи судом встановлено належними та допустимими доказами та не заперечувалось відповідачем, що ОСОБА_1 на поховання ОСОБА_3 було витрачено 9491,00 гривня, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь витрат по утриманню квартири, за період з червня 2016 року по червень 2019 року в розмірі 20 653,50 гривень слід відмовити, через недоведеність та відсутність достатніх та допустимих доказів.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 також слід відмовити у повному обсязі, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а суду не надано належних та допустимих доказів щодо поданих позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , на її користь підлягає стягненню судові витрати в розмірі 241,93 гривні.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню витрати на поховання ОСОБА_3 в розмірі 9491,00 гривня та судові витрати в розмірі 241,93 гривня, а всього 9 732,93 гривні.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову, судовий збір покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 , мешкає: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , яка зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 грошові кошти в розмірі 9 732,93 гривні. (дев`ять тисяч сімсот тридцять дві гривні 93 коп.)

В іншій частині в задоволенні відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю.Козлова