печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Шевчук А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), в якому просив визнати протиправними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо обмеження у користуванні ОСОБА_1 грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках відкритих в АТ КБ «Приватбанк»; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» перерахувати грошові кошти в сумі 176 166,22 грн, що знаходяться на карткових рахунках, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» в банківську установу АТ «Альфа-Банк» на рахунок НОМЕР_1 ; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» судові витрати у вигляді витрат з оплати судового збору в сумі 3160 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та має відкриті карткові рахунки, а саме: інтернет-картку НОМЕР_2 , Master Card World Black Edition НОМЕР_3 та картку для виплат НОМЕР_4 .

Починаючи з червня 2020 року можливість користування вказаними рахунками була обмежена з невідомих причин зі сторони АТ КБ «Приватбанк». На карткових рахунках на момент обмеження знаходились грошові кошти в сумі 176166,22 грн, а саме: на картці Master Card World Black Edition НОМЕР_3 особисті кошти в сумі 103099,90 грн, на картці для виплат НОМЕР_4 сума в 2001,40 грн та на інтернет-картці НОМЕР_2 - сума в розмірі 71064,92 грн.

19 червня 2020 року ОСОБА_1 за допомогою онлайн-сервісу звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою дізнатися причини обмеження у користуванні його картковими рахунками. АТ КБ «Приватбанк» повідомило про те, що до банку надійшла претензія на перераховані транзакції на загальну суму 48200 грн. 22 червня 2020 року ОСОБА_1 направив відповідачу скріншоти угод, що підтверджують надходження коштів. Крім того, від АТ КБ «Приватбанк» не надходило жодних листів з приводу порушення позивачем вимог чинного законодавства України та/або умов договору, а позивач, користуючись розрахунковим рахунком та картковим рахунком АТ КБ «Приватбанк» отримував на них платежі від різних фізичних осіб за продаж криптовалюти.

30 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву з додатками, а саме: платіжні доручення №1 від 30 червня 2020 року, №2 від 30 червня 2020 року, №3 від 30 червня 2020 року до керівника відділення VIP центр «Поділ» АТ КБ «Приватбанк» Черновола Л.Г. з проханням здійснити переведення грошових коштів на новий картковий рахунок НОМЕР_1 відкритий ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» код отримувача НОМЕР_18.

У відповідь на вказану заяву АТ КБ «Приватбанк» листом від 06 липня 2020 року повідомило про припинення обслуговування платіжної картки позивача, посилаючись на пункт 2.1.4.51.2 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а саме: порушення ОСОБА_1 норми чинного законодавства та/або умови договору, що є підставою для призупинення банком розрахунків за карткою (заблокування картки) до моменту усунення порушень.

В той же час, пункт 2.1.4.51.2 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на момент написання листа від 06 липня 2020 року №20.1.0.0.0/7-200630/7221 та початку обмежень у редакції від 01 червня 2020 року мав зовсім інший зміст.

Отже, відповідач, керуючись неіснуючими нормами, безпідставно обмежує користування позивачем його картковими рахунками та неправомірно утримує грошові кошти.

На підставі викладеного, позивач просив про задоволення позову.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

09 червня 2021 року від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вказано про те, що 18 червня 2020 року до управління безпеки по ДРУ надійшло звернення клієнта ОСОБА_2 про проведення службової перевірки за фактом розкрадання грошових коштів 28 травня 2020 року з його карток № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , якому слідувало викрадення мобільного телефону з фінансовим номером НОМЕР_8 . У ході перевірки було встановлено, що 28 травня 2020 року на гарячу лінію 3700 зателефонувала дочка клієнта ОСОБА_3 та вказала, що у її батька викрали його банківські картки та їх необхідно заблокувати. Фінансовий номер телефону змінено не було.

Згідно з виписками із карток ОСОБА_2 встановлено, що в період з 13.23 до 14.14 години із вказаних карток були здійснені перекази грошових коштів у сумі 9360 грн, 7700 грн, 5000 грн, 7000 грн, 9000 грн, 6500 грн, 8400 грн, 9500 грн, а всього 62460 грн. Ці кошти були перераховані на картку НОМЕР_9 клієнта ОСОБА_1 з призначенням платежу «Переказ особистих коштів, купівля біткоїнів через Приват24».

З метою підтвердження вказаної інформації та встановлення обставин здійснення переказу грошових коштів, співробітниками УБ по ДРУ до департаменту розробки і супроводження продуктів ГО було направлено запит, на який було отримано відповідь про те, що клієнтом ОСОБА_4 через Приват24 моб. була проведена авторизація по статистичному паролю. Далі виконані перекази на картку НОМЕР_9 .

Підтверджені статистичним паролем від Приват24. Зміни паролю від Приват24 клієнта до проведення операції не було.

28 травня 2020 року в 13.48.25 клієнту надійшло повідомлення про успішне розблокування карти НОМЕР_7 . Других важливих повідомлень не надходило. Авторизації в Приват24 були тільки з логіну НОМЕР_19. Авторизації були в Приват24моб.

Маючи доступ до девайсу клієнта, а також знаючи статичний пароль Приват24 , були проведені операції на карту АТ КБ «Приватбанк», кожна з яких підтверджується статичним паролем від Приват24.

ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» прострочених заборгованостей не має, усписку обмежень знаходиться за кодифікатором 1,45 (зовнішній арешт 2020).

У ході телефонної розмови ОСОБА_1 був проінформований про те, що зловмисники, які заволоділи картками клієнта ОСОБА_4 здійснили незаконну операцію з покупки біткоїнів та незаконно перерахували кошти в сумі 62460 грн на його картку НОМЕР_9 та було запропоновано повернути вказані кошти. ОСОБА_1 повідомив, що на його думку операція цілком законна та гроші повертати він не збирається.

Разом з тим, ОСОБА_1 , як фізична особа - підприємець не зареєстрований і своїми діями він порушує п. 7.7 Постанови НБУ від 12 листопада 2003 року №492, згідно з яким забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності та п. 1.1.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: не використовувати картрахунки (для карток, емітованих на ім`я клієнта - фізичної особи) для операцій, пов`язаних з підприємницької діяльності. Ураховуючи те, що клієнт ОСОБА_1 безпідставно здійснює підприємницьку діяльність та використовує банківські картки для здійснення обмінно-валютних операцій, а також відмовляється від повернення шахрайськи отриманих коштів, він підлягає внесенню до списку обмежень у банківському обслуговуванні за кодифікатором 1.41 - шахраї в електронних платежах.

Таким чином, у результаті проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_4 після викрадення у нього мобільного телефону з фінансовим номером НОМЕР_10 , особисто не звернувся на гарячу лінію 3700, не змінив фінансовий номер, що стало можливим для здійснення шахраями несанкціонованих операцій по його рахунках, внаслідок чого з його карток були списані грошові кошти в сумі 62460 грн з урахуванням комісії. Згідно з п. 1.1.5.14 Умов та правил надання банківських послуг клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах банку, через пристрої самообслуговування системи Mobile Banking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації.

В той же час, правовою підставою для припинення обслуговування є п. 2.1.4.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, де зазначено, що у випадку порушення клієнтом вимог чинного законодавства України та/або умов договору у разі виникнення несанкціонованого овердрафту банк має право зупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій банком частині у разі невиконання клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором.

На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

10 червня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав про те, що відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_4 звертався до національної поліції України щодо викрадення його телефону. Також не було додано доказів, чи взагалі телефон ОСОБА_4 було викрадено.

Таким чином, відповідач не вказав, яким чином за результатами службового розслідування він вважає підтвердженим факт несанкціонованого переказу грошових коштів з карток ОСОБА_6 , оскільки останній не звернувся до національної поліції України ні за фактом викрадення мобільного телефону, ні за фактом шахрайських дій, у результаті яких, як вважає відповідач, списані грошові кошти в сумі 62460 грн. Відповідач також зазначає, що особа, яка здійснювала переказ знала статичний пароль Приват24 ОСОБА_4 , однак це дивно, якщо телефон був викрадений.

Крім того, у відповідача відсутні повноваження встановлювати факти безпідставного здійснення підприємницької діяльності. При цьому, будь-яких протоколів про адміністративне правопорушення передбачене ст. 164 КУпАП (провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання) щодо ОСОБА_1 органами національної поліції України складено не було. Справа про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 не розглядалася жодним судом. Отже банк не мав повноважень встановлювати безпідставність здійснення підприємницької діяльності.

В судове засідання, призначене на 03 листопада 2021 року представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 16 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк. На виконання умов договору банк відкрив позивачу поточні рахунки, які обслуговується картками, а саме: інтернет-карткою НОМЕР_2 , Master Card World Black Edition НОМЕР_3 та картою для виплат НОМЕР_4 .

З червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» заблокував картки позивача.

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського управління поліції ГУ НП в м. Києві із заявою про вчинення злочину.

14 грудня 2020 року інспектор відділу дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві ст. лейтенант поліції Шам І.І. повідомив, що 29 серпня 2020 року відділом дізнання Печерського управління поліції ГУ НП в м. Києві було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000448 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та доручено проведення досудового розслідування ОСОБА_7 .

На даний час організовано проведення досудового розслідування, вживаються необхідні заходи спрямовані на всебічне та неупереджене встановлення усіх обставин вчинення даного правопорушення, а також встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Про подальший хід досудового розслідування позивача буде повідомлено додатково.

21 серпня 2020 року адвокат Марченко В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з адвокатським запитом про надання інформації зокрема щодо наявності обтяжень на розрахункових рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 ; щодо підстав застосування обтяжень, блокування розрахункових рахунків ОСОБА_1 ; щодо наявності запитів правоохоронних органів стосовно руху коштів на розрахункових рахунках ОСОБА_1

28 серпня 2020 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на адвокатський запит про те, що арешт рахунків, що відкриті в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 відсутній. Запити від правоохоронних органів стосовно руху коштів по розрахункових та карткових рахунках відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 відсутні.

17 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав АТ КБ «Приватбанк» заяву про переведення коштів на його новий картковий рахунок в АТ «Альфа-Банк» НОМЕР_1 код отримувача НОМЕР_18.

22 лютого 2021 року АТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_1 відповідь про те, що правовою підставою для припинення обслуговування є п. 2.1.4.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, згідно з яким, у випадках порушення клієнтом вимог чинного законодавства України та/або умов договору у разі виникнення несанкціонованого овердрафту банк має право зупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій банком частині у разі невиконання клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором.

10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» про причини блокування його карткових рахунків.

22 березня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» надало аналогічну відповідь, що була надана банком 22 лютого 2021 року.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положенням частини першої статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати вимогам Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон № 1702-VII).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 5 Закону № 1702-VII банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 17 Закону № 1702-VII суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочі дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною 5 статті 17 Закону № 1702-VII передбачено, що в разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Відповідно до пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов`язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов`язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Таким чином, правомірність блокування карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 235/5583/16-ц.

У матеріалах справи відсутні докази дотримання банком зазначених вище вимог, а також здійснення позивачем незаконних операцій, на підставі чого було заблоковано його карткові рахуноки.

За таких обставин, слід дійти висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» належним чином не обґрунтувало правомірність блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача, доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його карткові рахунки не надало та, не зважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_1 не вчинило дій, направлених на розблокування карткових рахунків. Крім того, призупинення видаткових операцій діяло понад строки, встановлені чинним законодавством.

Таким чином, дії банку щодо блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача слід визнати неправомірними.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» перерахувати грошові кошти у розмірі 176166,22 грн, що знаходяться на карткових рахунках, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 на рахунок, відкритий в АТ «Альфа-Банк» НОМЕР_1 код отримувача НОМЕР_18, то слід зазначити наступне.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом статті 1068 ЦК України, банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до статті 32.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів.

30 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з листом про переведення грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» код отримувача НОМЕР_18. До листа ОСОБА_1 додав платіжні доручення № 1 від 30 червня 2020 року 71064,92 грн, № 2 на суму 243099,09 грн, № 3 на суму 2001,40 грн.

Наведені положення закону дають підстави для висновку про правомірність позовних вимог позивача щодо зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» перерахувати грошові кошти у розмірі 176166,22 грн що знаходяться на карткових рахунках НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» на рахунок НОМЕР_1 .

Посилання відповідача на п. 2.1.4.51.2 Умов і правил надання банківських послуг, як на підставу відмови для припинення обслуговування банківського рахунка ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що вказані Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер та їх не можна вважати складовою укладених між сторонами договорів, якщо вони безпосередньо не підписані клієнтами банку або якщо ці умови прямо не передбачені в самих договорах. Лише ці факти можуть свідчити про прийняття клієнтами банку запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати з оплати судового збору в сумі 3160 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 1066, 1068, 1074, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» щодо обмеження у користуванні ОСОБА_1 грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках, відкритих в акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк».

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» перерахувати грошові кошти у розмірі 176166 (сто сімдесят шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 22 копійки, що знаходяться на карткових рахунках НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 відкритих в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 в акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на рахунок НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_18 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001).

Повний текст рішення складено 08 листопада 2021 року.

Суддя Олена БУСИК