Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1098/20
Провадження № 2/382/129/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в котрій вказав, що 23 грудня 2019 року Яготинським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення про стягнення щомісячно із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів йото доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, дане рішення було ухвалено за відсутності позивача без врахування його сімейного стану та доходу, однак враховуючи бажання позивача сплачувати аліменти на утримання сина рішення суду відповідачем не оскаржувалося. Протягом шести місяців позивач сплачував визначений судом розмір аліментів, але даний розмір аліментів виявився для нього непосильним. Так, крім ОСОБА_3 позивач має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дружину - ОСОБА_7 , яка перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ОСОБА_6 шестирічного віку. Разом з тим, розмір доходу позивача є незначним та після стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини на утримання ОСОБА_3 , позивач та його родина залишаються без засобів існування. В зв`язку з чим, позивач вважає, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню до 1/4 частини його доходу. При цьому, слід вказати, що даний розмір аліментів є достатнім, та таким, що відповідає потребам дитини. В зв`язку з чим, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/3 частини його доходу на ј частину його доходу.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що в такому разі не буде вистачати коштів на утримання дитини.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ульянов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 192 СК України «...розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.»

Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.»

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Так, в судовому засіданні було встановлено наступне.

З копії паспорта (а.с. 6-7) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 24.05.2008 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , та даний шлюб розірвано згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 15.04.2011 року.

З копії свідоцтва про народження (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

З копії свідоцтва про народження (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має батьків батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 10) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрували шлюб 13 серпня 2011 року.

З копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 23.12.2019 року (а.с. 11-12) вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З копії вимоги виконавця № 4032 від 28.02.2020 року (а.с. 13) вбачається, що головний державний виконавець Малинка І.В. звернулася до ТОВ Атем Груп з вимогою здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 60 %, стягнення мають розпочатися з 01.02.2020 року.

З довідк № АТ000000070 від 17.08.2020 року (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_1 з 18.04.2019 року працює в ТОВ «Атем Груп» та за період з 01.02.2020 року по 31.07.2020 року отримав дохід в розмірі 39 000,46 грн.

З копії довідки № 95 від 20.08.2020 року (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_7 працює в Національному університеті харчових технологій на посаді старшого лаборанта та за період з 01 лютого 2020 року по 31.07.2020 року доходу за місцем роботи не отримувала.

З витягу з наказу про надання відпустки № 583-ВК від 17.10.2019 року (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_7 старшому лаборанту кафедри іноземних мов професійного спрямування Національного університету харчових технологій з 20 жовтня 2019 року по 19 жовтня 2020 року надано відпустку для догляду за дитиною до 6-ти років.

З довідки про доходи № 2 від 19.10.2020 року (а.с. 26) вбачається, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_11 з 22.08.2019 року на посаді продавця-консультанта та за період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року отримала доход 22 800,00 грн..

З Витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів Головного сервісного центру МВС України (а.с. 31-32) вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 33) вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє на праві власності нерухоме майно.

З копії договору купівлі-продажу (а.с. 34) вбачається, що ОСОБА_2 купила житловий будинок АДРЕСА_1 .

З довідки від 14.01.2021 року(а.с. 35) вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УСЗН Яготинської РДА та отримує кошти на продукти харчування, як особа віднесена до ІІ категорії, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 207,60 грн. щомісячно

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, враховуючи вимоги ст. 183 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», а також враховуючи вимоги Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установивши його у вигляді зменшеної частки від щомісячного грошового доходу ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, Європейською Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року, ст. ст. 80, 84, 180-183, 192 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Зконом України «Про державний бджет на 2020 рік», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установивши його у вигляді зменшеної частки від щомісячного грошового доходу ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 . працюючого на ТОВ «Атем Груп» м. Київ вул. Панельна,1, аліменти на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття, починаючи з вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 18 січня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.