ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/560/21

Головуючий у першій інстанції Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1039/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу (суддя Бездідько В.М.), ухвалене о 12 год. 39 хв. у м.Прилуки,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір купівлі-продажу транспортного засобу 7442/2020/2325084 марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2017 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , укладений 03.12.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; скасувати реєстрацію вказаного транспортного засобу за ОСОБА_2 , відновивши реєстрацію права власності на даний транспортний засіб за позивачем; зобов`язати відповідача передати (повернути) позивачу транспортний засіб. Позов мотивовано тим, що 03 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу 7442/2020/2325084. На виконання умов договору позивачем передано покупцю транспортний засіб, у зв`язку з чим за останнім зареєстровано право власності та видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 . ОСОБА_1 вказує, що всупереч п.3.1 договору ОСОБА_2 не було сплачено на користь продавця обумовленої ціни продажу транспортного засобу у розмірі 903 497,53 грн. Позивач вважає, що вказаний договір підлягає розірванню, реєстрація транспортного засобу за відповідачем скасуванню з відновленням реєстрації права власності за позивачем та зобов`язання відповідача повернути транспортний засіб.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору щодо оплати вартості товару позивачем суду не надано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч п.3.1., 5.1. Договору покупцем не було сплачено на користь продавця обумовленої ціни продажу транспортного засобу у розмірі 903 497,53 грн, що за своєю природою носить характер істотного порушення умов договору, яке спричинило значну шкоду другій стороні, що виражається у неотриманні відповідних грошових коштів за придбаний товар. За доводами ОСОБА_1 , виконання обов`язку продавця щодо передачі транспортного засобу покупцю не може свідчити про виконання покупцем обов`язку щодо сплати коштів за транспортний засіб.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що 03 грудня 2020 року в Територіальному сервісному центрі МВС 7442 РСЦ МВС в Чернігівській області між ОСОБА_1 (продавець) і ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу 7442/2020/2325084, за умовами якого продавець зобов`язувався передати у власність покупцеві транспортний засіб: марка TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2017 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 (а.с.8). Пунктами 2.1., 2.2., 3.1. вказаного договору встановлено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 903497,53 грн.

За змістом пунктів 5.1., 6.1. вказаного договору покупець зобов`язаний: в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу, зазначену у п.3.1. договору; в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти транспортний засіб; продавець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати транспортний засіб.

На підставі договору купівлі-продажу 7442/2020/2325084 від 03 грудня 2020 року право власності на транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_3 03 грудня 2020 року (а.с.9).

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Необхідність виконання сторонами певних обов`язків щодо виконання умов договору породжує виникнення зобов`язань, які приймають на себе сторони.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 210 ЦК України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

За змістом пункту 8 цього Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстаційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200, оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Відповідно до пункту 17 цього Порядку під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС України або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що укладений та оформлений безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності його адміністратора договір купівлі-продажу транспортного засобу належним чином підтверджує правомірність його придбання, однак, при цьому слід зауважити, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі за договором купівлі-продажу.

На цьому наголосив і Верховний Суд у своїх постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 683/2694/16-ц, від 22 січня 2019 року у справі № 145/145/17.

За матеріалами справи встановлено, що на підставі укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 грудня 2020 року в приміщенні територіального сервісного центру МВС 7442 РСЦ МВС в Чернігівській області договору купівлі-продажу транспортного засобу 7442/2020/2325084 останній набув право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2017 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 .

Вказаний договір оформлений та підписаний сторонами в присутності адміністратора ОСОБА_4 , який перевірив відповідність інформації, внесеної до цього договору, документам, які надані сторонами договору. Договір підписаний сторонами, адміністратором СЦ та посвідчений печаткою.

Право власності на спірний автомобіль переоформлено на ОСОБА_2 , видано новий номерний знак, що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ на а.с.9.

Вказане свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, відчуження автомобіля позивачем відбулось у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів, що відповідач не сплатив йому встановлену договором купівлі-продажу ціну транспортного засобу у розмірі 903497,53 грн. Своїм підписом на договорі ОСОБА_1 підтвердив, що передача ним транспорного засобу і прийняття його ОСОБА_2 відбулася після повної оплати вартості майна. Факт передачі автомобіля у власність відповідача також є підтвердженням того, що останній оплатив його вартість у повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що продавцем не отримано кошти за транспортний засіб, жодними доказами не підтверджено.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий: Судді: