ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

14 січня 2021 року

м. Харків

справа № 638/10716/19

провадження №22-ц/818/918/21

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 28 жовтня 2019 року у складі судді Цвіри Д.М.,

УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що 26 липня 2001 року він був прийнятий на роботу контролером-ревізором приміських поїздів відділу ревізій і контролю пасажирських поїздів Управління Південної залізниці. 30 червня 2002 року був переведений у Харківську дирекцію залізничних перевезень за домовленістю між керівниками, контролером-ревізором.

З 09 січня 2009 року до 30 червня 2019 року за контрактом він працював провідником пасажирського вагону вагонного поїзда виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Наказом начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» від 27 червня 2019 року № 169/ос його звільнено з роботи на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України, а саме у зв`язку із закінченням строку дії контракту з 30 червня 2019 року.

ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач упереджено вирішив питання про припинення з ним трудових відносин, безпідставно відмовив йому у продовженні строку дії контракту, як це відбувалося в попередні десять років, оскільки до якості його роботи претензій не було.

Він брав участь у створенні первинної профспілкової організації виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» і був обраний до складу профспілкового органу.

Вважав, що його профспілкова діяльність, а не погана якість виконання обов`язків провідника пасажирського вагону, була причиною безпідставного позбавлення права на працю.

Профспілковий комітет Вільної профспілки Південної залізниці 05 червня 2019 року намагався з`ясувати причини непродовження дії контракту, просив врахувати обставини, згідно з якими роботодавець повинен би був продовжити контракт або надати інформацію про причини небажання його переукладання. Проте відповідач не змінив своє необґрунтоване рішення та не надав відповіді.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним наказ начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харківвід 27 червня 2019 року № 169/ос про припинення з ним трудового договору згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України; поновити його на посаді провідника пасажирських вагонів моторовагонного поїзду виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» з 30 червня 2019 року; стягнути з АТ «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 червня 2019 року по день ухвалення рішення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» від 27 червня 2019 року № 169/ос, відповідно до якого з ОСОБА_1 припинено трудовий договір (контракт) та звільнено 30 червня 2019 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирського вагону (моторвагонного поїзда) виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця». Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 48342,20 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 звільнено без дотримання передбачених статтею 39 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності» і статтею 252 КЗпП України гарантій для працівника підприємства, обраного до профспілкових органів, тобто відсутнє звернення відповідача до виборного профспілкового органу підприємства, членом якого є ОСОБА_1 , з обґрунтованим письмовим поданням про розірвання трудового договору та згода профспілкового комітету на розірвання трудового договору.

Визначивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньоденну заробітну плату, суд стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року змінено, викладено мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку із порушенням відповідачем встановленого законом порядку вирішення питання про припинення трудового договору з ОСОБА_1 є вірними.

При цьому апеляційний суд змінив мотивувальну частину рішення щодо порушення відповідачем гарантій, передбачених статтею 252 КЗпП України, зазначивши, що відповідачем не надано доказів обґрунтованості рішення не продовжувати строк дії контракту з ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю дисциплінарних стягнень та систематичним невиконанням планових завдань з продажу квитків. Отже, порушення АТ «Українська залізниця» встановленого на підприємстві порядку вирішення питання щодо продовження строку дії трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 є підставою для задоволення позову відповідно до положень статті 235 ЦПК України.

У квітні 2020 року АТ «Українська залізниця» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржені судові рішення й та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 04 березня 2020 року скасовано, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова мотивована тим, що апеляційний суд не погоджуючись з висновком суду першої інстанції у мотивувальній частині рішення щодо порушення відповідачем гарантій, передбачених статтею 252 КЗпП України, яка гарантує отримання попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок), не зупинив провадження по справі та не запитав відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення на час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору, що відповідає правовому висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16-ц, провадження № 61-30894сво18.

Заслухавши думки сторін по справі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зупинення провадження в справі виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

З повідомлення голови профкому ППО ВП «МдХ» регіональної філії «ПЗ» ПАТ «УЗ» ВППЗ від 25.04.2019 року вбачається, що первинна профспілка повідомляла ВП «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізнгиця», що ОСОБА_1 було обрано до виборного профспілкового органу, у звяку з чим, у правовідносинах з останнім поширюється дія вимог ст. 252 КЗпП України, ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і Статут Вільної профспілки Південної залізниці.

Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16 (провадження № 61-30894сво18) викладено правовий висновок, що «як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є , а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення на час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору».

Оскільки позивач звільнений з роботи без отримання відповідачем згоди Вільної профспілки Південної залізниці в якій він є членом виборного органу, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі слід зупинити з метою запитання згоди цієї профспілки на звільнення позивача.

Керуючись ч. 9 ст. 43 КЗпП, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Запитати згоду або відмову у наданні згоди первинної профспілкової організації Виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізницяя» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Вільної профспілки Південної залізниці ( м. Харків, пров. Саратівський, 6) та Вільної профспілки Південної залізниці ( Україна, 39612, Полтавська обл., місто Кременчук, вул. Леонова, будинок 4) на звільнення ОСОБА_4 з посади провідника пасажирських вагонів моторвагонного поїзду Виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі п. 2 статті 36 КЗпП України.

Надати строк на виконання ухвали суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складений 14 січня 2021 року.

Г головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді - С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук