У Х В А Л А

Іменем України

13.01.21 справа № 133/3677/20

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», за участю треті осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

31 грудня 2020 року позивач звернувся з заявою про забезпечення його позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічом О.М., зареєтрованого в реєстрі № 2011, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 20 437 гривень.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим у справі за заявою про забезпечення позову 31.12.2020 визначено суддю Кучерук І.М.

04.01.2021 суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М. заявила собі самовідвід, з підстав, що цивільна справа, у якій подано заяву про забезпечення позову перебуває на розгляді у судді Пєтухової Н.О., про що постановила ухвалу. Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була передана до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.01.2021, головуючим у справі за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 визначено суддю Пєтухову Н.О.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до такого висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа, якщо вона подається після відкриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, заявник посилається на те, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. є незаконним, була порушена процедура вчинення виконавчого напису, сума боргу в результаті примусового виконання виконавчого напису також стягується неправомірно.

На підтвердження своїх вимог надав звіт про здійснені відрахування та виплати по місцю його роботи за період з липня по листопад 2020 року згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва від 10.06.2020, серія/номер ВП № 59066705 за виконавчим написом № 2011, який виданий 27.03.2019.

ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За змістом п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Згідно із п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Так, предметом спору між сторонами справи є законність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого постановою про відкриття виконавчого провадження звернуто стягнення на доходи боржника - позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів цивільної справи, у якій позивач просить забезпечити позов, 10.06.2020 приватним виконавцем Табінським О.В. прийнята постанова про стягнення коштів з позивача на підставі виконавчого напису № 2011, який виданий 27.03.2019 приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. Згідно змісту цієї постанови, встановлено місце отримання доходів боржника - Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" та звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .. Належним чином завірена копія виконавчого напису нотаріуса також доєднана до матеріалів справи. Також судом встановлено, що на підставі вказаної постанови із заробітної плати ОСОБА_1 здійснюються відрахування, що підтверджується наданою належним чином завіреною копією звіту про здійснені відрахування та виплати від 23.12.2020 №1353.

Таким чином, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, оскільки такі вимоги заяви обгрунтовані, підтверджені доказами, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, та вказують на співмірність із заявленими вимогами,

До того ж, такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачено п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України.

Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, утруднити повернення майна позивачу і відновлення його порушеного права.

Одночасно із цим, суд вважає за доцільно зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Зупинення виконавчого провадження не порушує прав стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в разі вирішення спору між сторонами можуть бути скасовані.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обставини, визначені ч.3 ст. 154 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для його застосування, судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 27 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим, Олегом Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі за №2011, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відаповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) заборгованості в розмірі 20 437 (двадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Табінському Олегу Володимировичу - для виконання, сторонам - для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя Пєтухова Н.О.