Ухвала

26 липня 2021 року

м. Київ

справа № 661/4764/20

провадження № 61-11641ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усик Г. І.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 березня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про зобов`язання надати послуги з приєднання до електричних мереж та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» (далі - АТ «Херсонобленерго») про зобов`язання надати послуги з приєднання до електричних мереж та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона неодноразово зверталася із заявою до електропередавальної організації АТ «Херсонобленерго» для отримання проекту договору про приєднання належного їй на праві власності нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак отримувала відмови з посиланням на відсутність умов, передбачених абзацом 2 пункту 4.1.40 Постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 24 червня 2020 року за № 1209 «Про затвердження змін до Кодексу систем розподілу», а саме: стіни та перекриття вищевказаного об`єкта не відокремлені від іншого об`єкта. 14 жовтня 2019 року за результатами розгляду та перевірки її скарги Державною інспекцією енергетичного нагляду України щодо відмови АТ «Херсонобленерго» в укладенні договору про приєднання до електричних мереж нею отримано відповідь за від 06 листопада 2020 року № 8/33/312-20 про відсутність правових підстав для відмови оператора системи розподілу в приєднанні електроустановок до системи розподілу. Посилаючись на те, що своєю відмовою АТ «Херсонобленерго» примушує її виконати дії, передбачені абзацу 1 пункту 4.1.40 розділу IV Кодексу системи розподілу, шляхом замовлення в оператора системи розподілу послуги з приєднання будинку/будівлі в цілому, згідно з Кодексом системи розподілу, із подальшою передачею замовленої потужності на електроустановку замовника, що є частиною об`єкта архітектури, вважає дії АТ «Херсонобленерго» незаконними та такими, що перешкоджають їй у належному користуванні приміщенням.

Враховуючи викладене, просила суд зобов`язати відповідача: приєднати належне їй нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до абзацу 2 пункту 4.1.40 розділу ІV Кодексу системи розподілу; зобов`язати відповідача надати послуги з нестандартного приєднання «під ключ» в строки не більше 15 календарних днів; стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн та судові витрати.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано АТ «Херсонобленерго» приєднати належне ОСОБА_1 нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , до електричних мереж АТ «Херсонобленерго» відповідно до абзацу 2 пункту 4.1.40 розділу ІV Кодексу системи розподілу, надавши послугу з нестандартного приєднання «під ключ» в строк не більше 15 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Стягнуто з АТ «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив того, що позивачкою надано відповідачу пакет документів, разом із погодженням від власника (управителя) багатоквартирного будинку для можливості надання послуги з приєднання, тому відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 в наданні послуги з приєднання електроустановок нежитлового приміщення, належного їй на праві власності до електричних мереж із посиланням на невідповідність об`єкту нерухомості вимогам абзацу 2 пункту 4.1.40 розділу IV Кодексу систему розподілу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди з АТ «Херсонобленерго» суд виходив з того, що позивачкою не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди, зважаючи на статус об`єкта нерухомості - нежитлове приміщення, та не підтверджено погіршення стану її здоров`я та душевного стану у зв`язку із несвоєчасним наданням послуги з підключення нежитлового приміщення до електричних мереж.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Херсонобленерго» залишено без задоволення, рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 березня 2021 року - без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погодилась з висновками суду першої інстанції та виходила із того, що доводи апеляційної скарги не суттєві та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

У липні 2021 року АТ «Херсонобленерго» засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 березня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є вимоги як немайнового характеру, зокрема, про приєднання приміщення позивача до системи розподілу і зобов`язання відповідача надати послуги з нестандартного приєднання «під ключ» в строки не більше 15 календарних днів, так і вимога майнового характеру про відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн.

Ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн).

Справа не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

У поданій касаційній скарзі АТ «Херсонобленерго» посилається на наявність обставин, передбачених підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Разом з тим, перевіривши такі доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної правозастосовчої практики.

Інших посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить.

Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 березня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про зобов`язання надати послуги з приєднання до електричних мереж та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик