ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 727/9371/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м Чернівці від 20 листопада 2020 року, головуючий у першій інстанції Слободян Г.М.

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у листопаді 2020 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат.

Просили визнати газове обладнання, встановлене в квартирі АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування Ѕ частини спільного майна газового обладнання у квартирі АДРЕСА_1 в сумі 17769 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2020 року справу передано за підсудністю до Першотравневого районного суду м.Чернівці.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2020 року скасувати, направити позов для розгляду до Шевченківського районного суду м.Чернівці, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Справа №727/9371/20 Головуючий у 1 інстанції Слободян Г.М.

Провадження №22-ц/822/70/21 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Боровик Т.І. в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2020 року скасувати, направити позов для розгляду до Шевченківського районного суду м.Чернівці, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат об`єднати в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що у провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просила об`єднати позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вважає, що підлягають застосуванню положення ст.30 ЦПК України, якою визначено виключну підсудність за місцем знаходження нерухомого майна квартири

АДРЕСА_1 належить до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не подано.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.27, п.1 ч.1 ст.31, ч.6, 9 ст.187 ЦПК України та вважав, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м.Чернівці.

На обґрунтування висновку про передачу справи на розгляд іншому суду суд першої інстанції послався на те, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є квартира АДРЕСА_2 .

Справа належить до територіальної підсудності Першотравневого районного суду м.Чернівці.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

На підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно приписів ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

На підставі ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно частин 1 та 8 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцем знаходження об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 своєї постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 спори, пов`язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01 березня 2013 року №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат є визнання газового обладнання, встановленого в квартирі АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування Ѕ частини спільного майна газового обладнання у квартирі АДРЕСА_1 в сумі 17769 грн.

Згідно частиною першою ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої ст. 181 ЦК речі поділяються на нерухомі і рухомі. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Газове обладнання, встановлене у квартирі АДРЕСА_1 , є рухомою річчю, його переміщення можливе без його знецінення та зміни цільового призначення.

Вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання газового обладнання, встановленого в квартирі АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування Ѕ частини спільного майна газового обладнання у квартирі АДРЕСА_1 в сумі 17769 грн. не стосуються нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 як безпосередньо, так і опосередковано.

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є квартира АДРЕСА_2 , яке територіально відноситься до Першотравневого району м.Чернівці.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що справа підсудна Першотравневому районному суду м.Чернівці.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на знаходження у провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та клопотання про об`єднання позовів в одне провадження з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат.

Згідно вимог частини 1 та 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч.3 ст.188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Отже, апеляційний суд не наділений повноваженням об`єднання справ в одне провадження.

За таких обставин ухвала Шевченківського районного суду м Чернівці від 20 листопада 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м Чернівці від 20 листопада 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 12 січня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак