Cправа № 563/866/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року

Корецький районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Дулюк А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди завданої злочином -

встановив:

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача 189680 грн. матеріальних збитків та 20 000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, як встановлено вироком Корецького районного суду Рівненської області, ОСОБА_3 19 квітня 2020 року близько 15 год. 00 хв. шляхом вільного доступу, переслідуючи мету умисного знищення чужого майна, шляхом підпалу, проник через незамкнені двері у середину сараю, що належить ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , будучи в сараї, діючи протиправно, на грунті неприязних відносин із ОСОБА_1 , посягаючи на суспільні відносини у сфері приватної власності, використовуючи запальничку, підпалив сіно у приміщенні сараю, в результаті чого, шляхом підпалу знищив майно ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілій стороні матеріальні збитки в сумі 189 680 грн..

30 червня 2020 року між прокурором Лисом О.А. та Борисюком І.Ф. було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Тому просить стягнути з відповідача 189680 грн. матеріальних збитків та 20 000 грн. моральної шкоди.

06 жовтня 2021 року представником відповідача ОСОБА_4 до суду було подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, просить в позові відмовити повністю. В обґрунтування відзиву вказує, що ще до винесення вироку відповідачем ОСОБА_1 було відшкодовано завдані збитки шляхом купівлі будматеріалів та оплати послуг розпилу деревини для ремонту пошкодженого сараю. Крім того, відовідачем було відшкодовано позивачу втрачені корми для худоби, а саме два вози сіна, кормові буряки та тюки соломи.

Позивач ОСОБА_1 та її представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявили клопотання про зменшення розміру позовних вимог, а саме просили стягнути з відповідача 120 000 грн. матеріальних збитків та 20 000 грн. моральної шкоди, зменшені позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не визнали, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнали в розмірі 1 000 грн..

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні свідки підтвердили те, що ОСОБА_3 відшкодував ОСОБА_1 шифер, сіно, кормові буряки та тюки соломи.

Заслухавши сторони, свідків, перевіривши наявні письмові докази, суд, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно вироку Корецького районного суду Рівненської області від 03.09.2020 року, 19 квітня 2020 року близько 15 год. 00 хв. шляхом вільного доступу, переслідуючи мету умисного знищення чужого майна, шляхом підпалу, проник через незамкнені двері у середину сараю, що належить ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , будучи в сараї, діючи протиправно, на грунті неприязних відносин із ОСОБА_1 , посягаючи на суспільні відносини у сфері приватної власності ОСОБА_3 використовуючи запальничку, підпалив сіно у приміщенні сараю, в результаті чого, шляхом підпалу знищив майно ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілій стороні матіальні збитки в сумі 189 680 грн..

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 03.09.2020 по справі №563/545/20, провадження по справі №1-кп/563/132/20, затверджено угоду від 30 червня 2020 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Лисом О.А. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за яким призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання встановлені ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

06.10.2020 вирок Корецького районного суду Рівненської області по справі №563/545/20 набрав законної сили.

У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.7ст. 128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вироку суду від 03.09.2020 року вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 цивільний позов не заявлявся.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_3 є доведеною і не підлягає розгляду в судовому процесі.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Відповідно до ст.1177 даного Кодексу, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За таких обставин суд вважає, що вимога позивача в частині про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає до задоволення і з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, що становить 120 000 грн., оскільки даний злочин він вчинив і визнаний в цьому винним.

Вимога позивача про стягнення з відповідача відшкодування завданої моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зіст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в звязку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених впостанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, який в ході судового розгляду кримінального провадження вину визнав та розкаявся у вчиненому, позивачка безумовно зазнала моральних страждань з приводу знищення її майна, а відтак перенесла нервовий стрес та душевні страждання.

Визначаючи розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, фінансове становище, субєктивне відношення до вчиненого відповідача, а також вищевказані обставини, досліджені в судовому засіданні, і встановлює його в сумі 5 000,00 грн.

Даний розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, на думку суду, враховує всі обставини, досліджені в судовому засіданні та відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні.

Керуючись ст.81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. та 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 16.11.2021 року.

Суддя