справа №619/4933/20
провадження №2/619/234/21
УХВАЛА

06 січня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна;

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гринишина Є.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, посвідчений Бондар Т.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 2108, строк виконання за яким настав 24 жовтня 2020 року, а саме 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

25 листопада 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гринишина Є.В. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а саме: виконавчим написом, вчиненим 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною, зареєстрованим в реєстрі за № 5009, який перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрій Володимирович, до набрання законної сили рішенням, яким буде вирішено справу по суті.

10 грудня 2020 року судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 28 грудня 2020 року.

Також 10 грудня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гринишина Є.В. про забезпечення позову задоволено повністю. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим документом, а саме: виконавчим написом, вчиненим 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною, зареєстрованим в реєстрі за № 5009, який перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В.

30 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення, в якому відповідач просить зобов`язати позивача ОСОБА_1 внести на депозит Дергачівського районного суду Харківської області 2 320 000,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначила, що у зв`язку з забезпеченням позову та неповерненням відповідачу грошових коштів за договором позики грошових коштів від 26.10.2016 ОСОБА_2 не може купити для своєї матері ОСОБА_3 ліки, про що свідчать рахунки, виставлені їй для оплати. Неоплата рахунків спричинить розвиток хвороби матері та її смерть. Збитки відповідача полягають у тому, що вона вимушена запозичувати грошові кошти для лікування, про що свідчить виписка за її картковими рахунками та виставлені на оплату лікування рахунки. Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не вважає за необхідне сплачувати борг та усіляко ухиляється від його погашення. Оскільки у відповідача існують значні фінансові зобов`язання перед банками, то вона вважає, що співмірною сумою для зустрічного забезпечення спричинених їй збитків може бути сума основного боргу за договором позики, що складає 2 3200 00,00 грн, яку ОСОБА_2 не отримає в результаті зупинення стягнення за договором позики.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування зустрічного забезпечення з таких підстав.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Цей інститут цивільного процесу має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Ураховуючи наведене правило процесуального закону, суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Передбачені частиною третьою статті 154 ЦПК України підстави, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, у справі відсутні.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином зупинення стягнення може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки.

Враховуючи те, що спосіб забезпечення позову, який застосований судом в ухвалі від 10 грудня 2020 року, не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Отже, відсутні підстави для застосування в цій справі зустрічного забезпечення, оскільки судом забезпечено саме позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 154, 258-261, 353 ч. 1 п. 5, 354 п. 15.5 ч. 1 «Перехідні положення» Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 січня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок