ПОСТАНОВА

іменем України

03 серпня 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/81/21

провадження № 22-ц/4809/1119/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світдловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 травня 2021 року у складі судді Гармаш Т.І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_2 є рідним батьком її сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що він навчається на денному відділенні у вищому навчальному закладі, відповідач матеріальну допомогу не надає. Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення сином навчання.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 травня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн, починаючи з 15 січня 2021 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року включно. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) починаючи з дня подачі заяви року і до закінчення ним навчання.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки, виданої вищим навчальним закладом Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_3 є студентом першого курсу факультету Готельно-ресторанна справа, денного відділення. Термін навчання 30 червня 2024 року. Студент навчається на контрактній основі (а.с.6)

Згідно з довідкою про склад сім`ї ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 (а.с.5)

Відповідно до довідки-розрахунку ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах до 13 червня 2019 року у сумі 8013 грн (а.с.7).

Згідно з довідкою про склад сім`ї від 13 вересня 2020 року відповідач проживає разом із ОСОБА_4 , та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.30-31).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 18 лютого 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.28).

Згідно з довідкою про доходи дружини відповідача - ОСОБА_4 , вона з 18 лютого 2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.33).

Відповідно до довідки, наданої директором ПрАТ «Світловодське АТП 13507», ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів категорії Д. З 25 квітня 2020 року по 28 лютого 2021 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину (а.с.32,40).

Довідкою головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради» від 19 лютого 2021 року підтверджується, що ОСОБА_2 має діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, звертався до лікаря із скаргами на запаморочення, головний біль, слабкість після гіпертонічної кризи (а.с.41).

Судом також встановлено, що платником ОСОБА_3 здійснено платежі за проживання у гуртожитку, платником ОСОБА_1 здійснено платежі за навчання ОСОБА_3 (а.с.59-63)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням дитини нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу. Тому, враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, є всі підстави для стягнення аліментів у розмірі 300 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з такого.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частино першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, суд першої інстанції врахував матеріальне та сімейне становище відповідача, перебування на його утриманні малолітньої дитини та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також те, що сам відповідач потребує лікування та те, що підприємство, на якому працює ОСОБА_2 , відправило працівників у відпустку без збереження заробітної плати на час карантину, що свідчить про обмежені можливості відповідача сплачувати аліменти, тому, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд правильно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції достатньо мотивованими та такими, що узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 щодо застосування статті 199 СК України.

Докази та обставини, на які посилається позивач у скарзі, зводяться до дублювання доводів позову, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Світдловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 травня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 05 серпня 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко