Справа № 342/222/21
Провадження № 2/342/346/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чернелицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 була головою колгоспного двору, у приватній власності якої був житловий будинок по АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 13.12.1989 виданого Городенківською районною радою на підставі рішення за № 247 цієї ж ради. Станом 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані: голова ОСОБА_5 , зять ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 , онук ОСОБА_1 , онук ОСОБА_3 , онучка ОСОБА_7 . За даним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,17 га. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося заповіла позивачу. Позивач в порядку передбаченому чинним законодавством звернувся до державного нотаріуса Городенківської РДНК із заявою про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з тим, що неможливо визначити частку померлого в даному житловому будинку. Згідно звіту про оцінку житлового будинку визначено, що ринкова вартість будинку становить 46 768 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечують проти визнання за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Чернелицька селищна рада на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16.01.1990 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13.12.1989, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 .

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онучка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою № 61, виданою 14.01.2021 Чернелицькою селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.

За заповітом від 16.04.2008, посвідченим секретарем виконкому Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча в АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок, господарські будівлі, земельну ділянку, земельну частку (пай), майновий пай та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 . Заповіт зареєстровано в реєстрі № 2.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 71 рік в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.09.2010 виконкомом Корнівської сільської ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки № 162, виданої 29.01.2021 виконкомом Чернелицької селищної ради слідує, що на час смерті ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 та разом з нею проживали та були зареєстровані: онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онучка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , правнучка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Повідомленням державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. від 26.03.2021 № 339/01-16, стверджується, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64052774 від 23.03.2021 спадкова справа на ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , - не заведена.

З наведеного слідує. що позивач проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 207/02-31 від 24.02.2021 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого була ОСОБА_5 , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 7, виданою 16.02.2021 ФОП ОСОБА_10 доводиться, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 згідно свідоцтва на право власності виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради № 247 від 13.12.1989.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252220386 формованого 12.04.2021 слідує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1934 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1950, 1960, 1991 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 48,1 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_11 на підставі договору № 00828/С від 15.02.2021, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 - становить 46 768 грн. Розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку становить 0,17 га, що підтверджується довідкою № 160, видано 29.01.2021 Чернелицькою селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

З вищенаведеного слідує, що померла ОСОБА_5 була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору ОСОБА_5 , зять ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 , онук ОСОБА_1 , онук ОСОБА_3 , онучка ОСОБА_4 .

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова двору ОСОБА_5 , зять ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 , онук ОСОБА_1 , онук ОСОБА_3 , онучка ОСОБА_4 , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/6 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до державного нотаріуса Городенківської РДНК про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивача із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що перешкодою в прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 є реєстрацією спадкового житлового будинку по АДРЕСА_1 , як колгоспного двору.

Крім того, ОСОБА_6 , який є членом колишнього колгоспного двору, визнаний рішенням Городенківського районного суду від 07 червня 2005 року по справі № 2-436/2005 - безвісно відсутнім.

Стаття 44 ЦК України передбачає опіку над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, а також особи, зниклої безвісти. Частиною 5 даної статті визначено, що опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи особи, зниклої безвісти.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

З наведеного вбачається, що оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників.

Відповідно до вимог ЦК України - визнання особи безвісно відсутньою не відкриває спадщини.

Позивачем не надано суду підтверджуючих документів того, що ОСОБА_6 , який є членом колишнього колгоспного двору, житлового будинку по АДРЕСА_1 , помер або оголошений померлим.

З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , зокрема: 1/6 частка, яка належала померлій ОСОБА_5 та 1/6 частка яка належить позивачу, як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за заповітом на належне померлій ОСОБА_5 майно, а ОСОБА_5 належить 1/6 частка в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, головою якого померла була. А відповідачі, які теж є членами колгоспного двору, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном і на даний час їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їм майно. Крім того, подана відповідачами заява про те, що вони не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 суд не розцінює, як відмову від належної їм частки в даному житловому будинку у передбаченому Законом порядку.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_12 - АДРЕСА_2 .

Місцезнаходження відповідача Чернелицької селищної ради - вул. Незалежності,89 смт. Чернелиця Коломийського району Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.