Справа № 393/274/21

04 листопада 2021 року смт.Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,
за участі секретаря судових засідань Макаренко Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на період навчання у розмірі ј частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі заяви. Із змісту позовної заяви слідує, що сторони проживали в шлюбі до 01.02.2006р. Від шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. З 01.09.2018р. ОСОБА_3 навчається в ''Олександрійському фаховому коледжі культури і мистецтв'' за спеціальністю менеджмент соціокультурної діяльності. Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, але її доходів не достатньо для утримання сина. Відповідач працює у Долинській дистанції колії регіональної філії ''Одеська залізниця ''АТ ''Українська залізниця'' та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.
В заяві від 22.09.2021р. позивач просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач заяв, клопотань, відзив до суду не подавав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.
Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989р. батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 19.06.2009р. (а.с.2).
01.02.2006р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.05.2009р. (а.с.4).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . З 2005р. по теперішній час ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою з матір`ю ОСОБА_1 , що згідно копії довідки Новгородківської селищної ради від 07.06.2021р. (а.с.5).
ОСОБА_3 навчається в ''Олександрійському фаховому коледжі культури і мистецтв'' на ІІІ курсі за спеціальністю менеджмент соціокультурної діяльності денної форми навчання з 01.09.2018р. Навчальний заклад закінчує у червні 2022р., що згідно довідки від 27.05.2021р., виданої директором ''Олександрійського фахового коледжу культури і мистецтв'' (а.с.3).
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Враховуючи викладене, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Із змісту довідки про доходи від 15.07.2021р. слідує, що відповідач працює у виробничому підрозділі служби колії Долинська дистанція колії регіональної філії ''Одеська залізниця ''АТ ''Українська залізниця'' на посаді монтер колії 4 розряду, форма працевлаштування основна (а.с.18).
Врахувавши те, що повнолітній син відповідача ОСОБА_3 навчається в ''Олександрійському фаховому коледжі культури і мистецтв'' на ІІІ курсі за спеціальністю менеджмент соціокультурної діяльності денної форми навчання з 01.09.2018р. (термін навчання до червня 2022р.), та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має постійне місце роботи та заробіток, то суд вважає, що останній має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Крім того, судом встановлено, що позивач звернулась з позовом в інтересах повнолітнього сина ОСОБА_3 . З огляду на це, а також на те, що ОСОБА_3 є повнолітнім, отже має повну цивільну дієздатність, а суду не надано доказів протилежного, а отже може самостійно отримувати аліменти на своє утримання на період навчання та розпоряджатись ними, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь сина ОСОБА_3 на період його навчання, а не на користь позивача.
Згідно п.3.ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'' позивач звільнений від сплати судового збору. Тому, у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.141, 182, 198, 199, 200 СК України, ст.ст.76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 280, 281, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд,-
Цивільний позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_3 ; місце проживання АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 08.06.2021р., і до закінчення сином ОСОБА_4 навчання, тобто до червня 2022р.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави 908 грн. судового збору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК