Справа № 466/8956/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/1581/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ревера С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 466/8956/20 за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про визнання недійсним протоколу засідання житлової комісії та зобов`язання до вчинення дій ,-

в с т а н о в и в :

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Львова про визнання недійсним протоколу засідання житлової комісії та зобов`язання до вчинення дій.

В обгрунтування позову зазначає, що 05 травня 2020 року Наказом Міністра оборони України №35 Р, ОСОБА_1 звільнено у запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) та 18 червня 2020 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Рішенням житлової комісії КЕВ м. Львова №4 від 03.09.2020 року його та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку, виключено зі списків черговості. Вважає, такі дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова протиправними, такими що порушують його житлові права та не відповідають нормам житлового законодавства. Зазначає, що на час звільнення у запас він мав стаж військової служби понад 20 років та був зарахований на облік перший раз до 1 січня 2005 року (набрання чинності «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та виходом на пільгову пенсію, то в даному випадку відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку.
Просить визнати недійсним та скасувати рішення квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 03.09.2020 року, оформлене протоколом №4 в частині зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова та виключення з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, а також виключення зі списків осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, як учасники бойових дій, зобов`язати житлову комісію КЕВ м. Львова поновити його на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, у житловій комісії Квартирно-експлуатаційного відділі м. Львова, включити його з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, а також включити у списки осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, як учасники бойових дій, стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу.
Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.
Визнано недійсним протокол №4 засідання житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 03.09.2020 року в частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова та виключення з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, а також виключення зі списків осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, як учасники бойових дій.

Зобов`язано житлову комісію Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у житловій комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, включити його у Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, а також включити у списки осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, як учасники бойових дій.
Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на користь держави судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн., 60 коп.
Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., 00 коп.
Рішення суду оскаржив начальник КЕВ м.Львова ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає, що при його ухваленні суд неповно встановив обставини, що мають значення для справи. Стверджує, що оскаржуване рішення КЕВ ухвалено у відповідності до чинних нормативних актів з врахуванням підстави звільнення позивача з військової служби. Рішення комісії відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», , Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців», абз.3 п.21 розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В порядку ст.360 ЦПК України представником позивача - адвокатом Ревером Сергієм Васильовичем подано Відзив на апеляційну скаргу.

У Відзиві представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ревер С.В. зазначає, що вважає апеляційну скаргу КЕВ м.Львова безпідставною та необгрунтованою, посилається на відсутність правових підстав для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням від 09.08.2021 року (додано до матеріалів справи).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Ревера С.В. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу засідання житлової комісії КЕВ м.Львова про зняття з квартирного обліку та зобов`язання житлової комісії КЕВ м.Львова поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують покращення житлових умов необхідно залишити без змін виходячи із наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України до 18.06.2020р. та загальний строк такої служби становить 25 років 10 місяців 18 днів, а пільговий - 26 років 03 місяці 06 днів (а.с.13).

Наказом Міністра оборони України №35Р від 05.05.2020р. ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку контракту звільнено у запас відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», а з 18.06.2020р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.13).

З 20.04.2004р. ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у Львівському гарнізоні військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 разом із членами сім`ї, що складається з трьох осіб (він, син 2009 р.н., донька 2013 р.н.), як такий, що потребує покращення житлових умов (а.с.12).

З час проходження військової служби та на час звільнення ОСОБА_1 постійним житлом не був забезпечений.

Рішенням житлової комісії КЕВ м. Львова №4 від 03.09.2020 року на підставі п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців…», згідно абзацу 3 пункту 21 розділу VI«Інструкції» затвердженої наказом МО України від 31.07.2018 №380 постановлено: «зняти полковника ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключити з Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключити зі Списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасник бойових дій» (а.с.11).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 12 цього Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081.

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Встановивши, що під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним житлом не забезпечувався, перебував на обліку для поліпшення житлових умов з 2004 року, вислуга років у Збройних Силах становить більше 20 років, суд першої інстанції зробив правильний висновок про обґрунтованість позову.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374ч.1п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена о Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В.Савуляк