Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" серпня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Також, у вищезазначеному житловому будинку, зареєстрована відповідачка, яка є його колишньою дружиною. Проте відповідачка не проживає за місцем реєстрації, власних речей не має, житлом не користується, комунальні послуги не сплачує, дійсне місце знаходження відповідачки не відоме. Наявна реєстрація відповідачки призводить до додаткових матеріальних витрат по комунальному обслуговуванню будинку.

У зв`язку із чим просив визнати Відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позові висловив прохання розглядати справу без його особистою присутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 11 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, ОСОБА_1 на праві особистої (індивідуальної) власності належить будинок АДРЕСА_1 .

Також право приватної власності зареєстроване за позивачем у МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується відповідним витягом №15327905 від 23.07.2007 року.

Відповідно до інформації № 4 про кількість зареєстрованих у житловому приміщені/ будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 , виданої Департаментом адміністративним послуг, зазначено загальна кількість зареєстрованих осіб у будинку 3 , в тому числі значиться зареєстрованою в будинку відповідач - ОСОБА_2 з 15.03.2008 року по теперішній час.

Згідно з актом № 32 про фактичне проживання у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 від 01.04.2021 року, складеного головою КСН МКР «232 Квартал», зазначено що позивач ОСОБА_1 проживає за вищезазначеною адресою разом із своєю дочкою - ОСОБА_3 , 2005 року народження, про що свідчать сусіди ОСОБА_4 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 .

Відповідно до довідки №254, виданої головою КСН МКР «232 Квартал» 01 квітня 2021 року, про склад сім`ї в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та фактично проживають позивач разом зі своєю донькою ОСОБА_3 .

Вказаній докази у своїй сукупності свідчать, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач більше року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовими матеріалами справи.

За таких обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньої до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 серпня 2021 року.

Суддя: Д.В.Кузнецов