10.11.2021
Справа № 642/2515/17ц
6/642/115/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі головуючого судді Ольховський Є.Б., за участю секретаря Алімурадової Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою та просить: скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, яке було застосовано до нього на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Харкова 24.05.2017 у справі № 642/2515/17.

В мотивування вимог заяви заявник вказав : 24 травня 2017 року ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова у справі № 642/2515/17 подання старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було задоволено та було тимчасово обмежено право виїзду за межі України ОСОБА_1 05.10.2021 року головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полонським Борисом Андрійовичем було винесено:

1) постанову про закінчення виконавчого провадження № 47368900;

2) постанову про закінчення виконавчого провадження № 48954775;

3) постанову про закінчення виконавчого провадження № 50384215.

За таких підстав заявник просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова 24.05.2017 у справі № 642/2515/17.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вказану заяву та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України, суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Оскільки учасники судового процесу про розгляд справи повідомлені належним чином, а державний виконавець в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судом встановлено, що державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полонським Борисом Андрійовичем було винесено:

1) постанову про закінчення виконавчого провадження № 47368900 відповідно до якої:

- виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 642/9277/17ц від 18.03.2015 виданий Ленінським районним судом міста Харкова закінчено;

- припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення;

- знято тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, яке було встановлено ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 24.05.2017 року по справі № 642/2515/17.

2) постанову про закінчення виконавчого провадження № 48954775 відповідно до якої:

- виконавчий документ виконавчий лист № 2024/2-1925/11 виданий 21.10.2011 Ленінським районним судом міста Харкова повернуто стягувачу;

- припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення;

3) постанову про закінчення виконавчого провадження № 50384215 відповідно до якої:

- виконавче провадження з примусового виконання наказу № 5023/3596/11 від 15.07.2011 Господарським судом Харківської області закінчено;

- припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення;

- знято тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, яке було встановлено ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 24.05.2017 року по справі № 642/2515/17.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права визначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обгрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96. § 96, ECHR 2003- IX). рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 124 і згадуване вище рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии", § 35). Така перевірка має. як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку порушено право заявника, зокрема на свободу пересування, яке підлягає захисту шляхом розгляду та задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та виходячи з наданих повноважень суду, який є органом, уповноваженим на поновлення прав особи, щодо якої в такому ж порядку були застосовані певні обмеження ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова 24.05.2017 у справі № 642/2515/17, яка набрала законної сили та була прийнята до виконання.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України громадянина України ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 встановлені ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 24.05.2017р. у справі № 642/2515/17.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення через Ленінський р/с м. Харкова. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали , зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала виготовлена 10.11.21р.

С У Д Д Я - Є.Б. Ольховський