У Х В А Л А

12.01.2021 Справа №607/211/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на садкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду позов до відповідача Тернопільської міської ради, у якому просить визнати за нею право власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, площею 0,0042 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачкою зазначено ціну позову у розмірі 69078 гривень.

Як убачається із додатків позову, вартість земельної ділянки становить 18845,40 гривень, що зазначено у долученому Витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

При цьому, позивачкою не надано жодних документів, які б підтверджували дійсну вартість гаража. Однак, долучено копію технічного паспорта на гараж, у якому вказано інвентаризаційну вартість сумою 50233 гривень.

Очевидно, ціна позову, зазначена позивачкою, виходячи із вказаних сум.

Однак, поняття «інвентаризаційна вартість» є відмінним від поняття «дійсна вартість».

А тому, вказана у технічному паспорті інвентаризаційна вартість у розмірі 50223 гривень не може вважатися дійсною вартістю спірного нерухомого майна.

За вказаних обставин, позивачці слід надати документ, на підтвердження дійсної вартості спірного гаража станом на 2020 рік.

З метою визначення вартості майна, позивачка вправі звернутися до суб`єктів оцінної діяльності.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350 гривень).

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, позивачем не чітко викладені обставини на обґрунтування позовних вимог.

Зокрема, пред`являючи вимогу про визнання права власності на спадкове майно, позивачкою у позовній заяві не викладено жодних обставин щодо того, чи вона є єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 , оскільки, у випадку наявності, крім неї, інших спадкоємців після померлого ОСОБА_3 , їх незалучення до участі у розгляді справи може призвести до порушення їхніх прав.

У відповідності до частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на садкове майно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка