Справа № 756/7597/21
Провадження № 6/756/507/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі судді:

головуючого судді- Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання Бражник Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-1124/2010,

УСТАНОВИВ:

У проваджені суду перебувала справа № 2-1124/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В травні 2021 року представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» подав до суду заяву про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-1124/2010, посилаючись на те, що 04.02.2010 року судом винесено рішення у вищевказаній справі, яким позовні вимоги банку було задоволено.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, зокрема, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2014 року, замінено сторону стягувача у даній справі на його правонаступника ТОВ «АНСУ». На примусовому виконанні в Оболонському РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у даній справі, та 22.09.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, однак, на адресу стягувача виконавчий документ не надходив. Станом на сьогоднішній день зазначене рішення суду не виконане.

Заявник вказує на те, що 16.10.2020 року надійшов лист від Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) разом із супровідним листом та постановою від 22.09.2020 року ВП №44202329 про повернення виконавчого документа стягувачу, але без виконавчого листа, що підтверджується актом від 16.10.2020 року щодо наявних вкладень у поштовому конверті №9447. З огляду на викладене, заявник звернувся до суду за захистом своїх прав із даною заявою та просить суд видати дублікат виконавчого листа.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

08.07.2021 на електронну пошту суду надійшла заява представника заявника, в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

12.07.2021 на адресу суду від головного державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Поліщук С. від 12.07.2021 року надійшло клопотання про розгляд заяви у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2010 року у справі № 2-1124/2010, позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено, стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі 34650 доларів США та 59023,29 грн., судові витрати в сумі 418,52 грн. та 175, 34 долари США (а.с.7-9).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2014 року, було замінено сторону стягувача ПАТ «ПУМБ», - його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ»; у виконавчому листі № 2-1124/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.10-11).

ТОВ «АНСУ» звернулось до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2014 року за вих. №01-2675. (а.с.12-14).

30.07.2014 старшим державним виконавцем відділу ДВС Оболонського РУЮ Слободчиком Д.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №44202329 з примусовогго виконання виконавчого листа №2-1124, виданого 27.07.2011 року (а.с.15).

15.06.2020 ТОВ «АНСУ» звернулося до Оболонського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про повернення виконавчого документу стягувачу, мотивуючи тим, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» документ повертається стягувачу без виконання, якщо стягував подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. (а.с.16-19).

Заявник вказує, що у зв`язку із ігноруванням відділом заяви стягувача, 10.09.2020 року ТОВ «АНСУ» було підготовлено та направлено до Управління забезпечення примусового виконання рішень м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) скаргу за вих. № 9331.(а.с.20-23).

На адресу стягувача від 16.10.2020 року надійшов лист від Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) разом із супровідним листом та постановою від 22.09.2020 року ВП №44202329 про повернення виконавчого документа стягувачу, але без виконавчого листа, що підтверджується актом від 16.10.2020 року щодо наявних вкладень у поштовому конверті №9447 (а.с.24-28).

З огляду на зазначене, 16.10.2020 року та 18.02.2021 року директором ТОВ «АНСУ» було направлено до Управління забезпечення примусового виконання рішень м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) скарги за вих. №9448 і №9991 (а.с.29-39).

На поштову адресу ТОВ «АНСУ» надійшла відповідь Управління ЗПВР у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.03.2021 року за вих. №9965/2-21 було встановлено, що під час виконання доручення Управління, а саме здійснення розгляду листа від 16.10.2020 №9447, у рекомендованому листі №65, встановлено відсутність оригіналу виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва №2-1124 від 27.07.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» боргу в розмірі 34825,34 доларів США та 59441,81 грн.(а.с.40-41).

Крім того, із наданих стороною заявника документів було встановлено, що у стягувача оригінал виконавчого листа відсутній.

Також слід зазначити, що доказів на підтвердження належного відправлення виконавчою службою постанови про повернення виконавчого документу разом з його оригіналом стягувачу, матеріали справи також не містять, як і відсутні докази на підтвердження належного вручення стягувачу цих документів.

Згідно з п. 17.4 п. 17 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В силу ст. 129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд.

Дана позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, котрий зокрема в справах «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю б як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Згідно з п. 5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002р. у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Строк пред`явлення виконавчого листа №2-1124/2010 до виконання не сплинув, судовий збір за видачу дублікату виконавчого листа сплачено заявником.

При звернені до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа для його пред`явлення до стягнення, заявником доведено, що виконавчий лист стягувачем після його повернення отримано не було, а тому є всі підстави вважати, що, останній, втрачено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судове рішення боржником не виконане, доводи заяви знайшли своє підтвердження в ході розгляду заяви, суд вважає заяву обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259, 260, 353,354 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-1124/2010 - задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «АНСУ» дублікат виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2010 року у справі № 2-1124/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ткач