Справа №:755/331/21
Провадження №: 2-о/755/14/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Докійчук Наталія Вікторівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

у с т а н о в и л а:

05.01.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Докійчук Наталія Вікторівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом прохальної частини заяви, заявники просять суд:

- встановити факт купівлі державного майна цілісного майнового комплексу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу при викупі №481 від 16.05.1997 року за адресою: АДРЕСА_1 ) товариством покупців членів трудового колективу ресторану «Млин» на підставі ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»;

- встановити факт відсутності відомостей про речові права в Державному земельному кадастрі на земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:149:0200; :66:149:0201; :66:149:0202; :66:149:0203; :66:149:0204; :66:149:0205; :66:149:0206; :66:149:0207.

Вимоги заяви мотивовано тим, що 16.05.1997 року між товариством покупців членів трудового колективу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву був укладений договір купівлі-продажу №481. Регіональним відділенням 23.05.1997 року за реєстраційним номером 530 було видано свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 . 10.01.1967 року рішенням №60 Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих до складу цілісного майнового комплексу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було відведено земельну ділянку площею біля 0,4 га. В подальшому останній було присвоєно відповідні облікові номери, а саме: 66:149:007; 66:149:008; 66:149:093; 66:149:094. Відповідно до технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленою ТОВ «Київгеоплан» від 27.12.2013 року та ТОВ «Транспроект» від 28.08.2012 року були сформовані земельні ділянки, які належать заявникам та зареєстровані Державним земельним кадастром України 25.06.2014 року та 22.12.2014 року відповідно, за відповідними кадастровими номерами: :66:149:0200; :66:149:0201; :66:149:0202; :66:149:0203; :66:149:0204; :66:149:0205; :66:149:0206; :66:149:0207. Відповідно до інформації, що міститься в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку в розділі «форма власності»: інформація про зареєстроване право у Державному земельному кадастрі відсутня.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про підвідомчість справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на зміст якого посилаються заявники, державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Однак, зміст наведеної норми свідчить про те, що не суд, а державний реєстратор здійснюючи державну реєстрацію права власності на земельні ділянки повинен пересвідчитись, що в Державному земельному кадастрі відсутності відомості про речові права інших осіб на такі земельні ділянки, тому встановлення факту відсутності відомостей про речові права в Державному земельному кадастрі на земельні ділянки не може розглядатися у порядку цивільного судочинства, натомість відмова державного реєстратора у проведенні відповідної реєстрації може бути оскаржена до суду.

Стосовно встановлення факту купівлі державного майна цілісного майнового комплексу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за договором купівлі-продажу №481 від 16.05.1997 року, суд дійшов висновку, що такий факт також не може бути встановлений у порядку цивільного судочинства в окремому провадженні, з огляду на наступне.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

При цьому, з матеріалів заяви вбачається, що відповідний договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу є в наявності у заявників.

Крім того, до заяви доданий акт передачі майна державного підприємства «Млин» від 22.05.1997 року та свідоцтво про право власності на майно цілісного майнового комплексу ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №530 від 23.05.1997 року, а згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на об`єкт нерухомості зареєстроване.

Таким чином, не вбачається, що факт про встановлення якого прохають заявники, може породжувати юридичні наслідки для заявників.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 259-261, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Докійчук Наталія Вікторівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 14.01.2021 року.

Суддя -