Справа № 138/2658/20
Провадження №:2/138/82/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2021 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 грудня 2009 року було розірвано шлюб між сторонами. В даному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, працює, інших утриманців не має. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.10.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Ухвалою суду від 08.12.2020 ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи по суті.

12.01.2021 в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що шлюб між сторонами був укладений 26.08.2006. Проте спільне життя з відповідачем вони припинили ще до народження дитини, під час її вагітності. В подальшому відповідач вперше побачив дочку, коли останній було вже 11 років. Протягом двох років після цього він періодично за її проханням надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, проте потім відмовився допомагати і на даний час жодної допомоги на дитину не надає.

12.01.2021 в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні оскільки не впевнений, що являється батьком ОСОБА_3 . Визнав, що шлюб між сторонами був укладений 26.08.2006 і дитина народилась за час шлюбу з позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

26.08.2006 сторони зареєстрували шлюб, який 18.12.2009 було розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

В даному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно з довідкою № 128 від 05.10.2020 Голови квартального комітету № 3, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 (а.с. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживають діти.

Проте відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 зазначає, що не вважає себе батьком дитини ОСОБА_3 .

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Отже, доказом на підтвердження заперечень відповідача щодо наявності підстав для відмови у задоволенні є відповідне рішення суду, яким буде встановлена відсутність кровного споріднення між ним та дитиною. Однак відповідач такі докази суду не надав, а відтак його посилання на те, що він не є батьком ОСОБА_3 є припущенням.

Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, який є особою працездатного віку, пенсія чи інвалідність йому не встановлювались, офіційне працевлаштування відповідача, наявність у нього доходу, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб та зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст.ст. 136 ч. 1,2, 180, 181 ч. 3, 182 ч. 1, 183 ч. 1, 191 ч. 1 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 273, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Т.Ю. Холодова

Повне судове рішення складене 13.01.2021.