Справа №705/2556/21
2/705/1817/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Уманська міська державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Уманська міська державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

В позовній заяві позивач зазначає, що йому належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане відділом житлового господарства Уманської міської ради 18 червня 2003 року.

В даний час він вирішив розпорядитися своєю частиною квартири, однак, при зверненні до нотаріуса дізнався, що на його нерухоме майно відповідно до постанови Уманського МВ УМВС України в Черкаській області накладено арешт на 1/2 частину квартири 27 березня 2009 року. Уманською міською державною нотаріальною конторою 07.04.2009 року були внесені відомості про заборону відчуження належної йому частини, дана заборона перенесена до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

Вказує, що 09 червня 2021 року звернувся в відділ поліції м. Умані, так як дана постанова про накладення арешту на майно була винесена слідчим в рамках кримінального провадження, однак, постанову про накладення арешту йому не надали, так як відповідно довідки Уманського міськрайонного суду кримінальна справа № 1-172 -2009 року знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання 13.03.2017 року. По даній кримінальній справі його було засуджено за ч.1 ст. 309 КК України, вирок виконано. При ухваленні вироку Уманським міськрайонним судом не було вирішено питання про зняття арешту.

Просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , внесену реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори 07.04.2009 року за номером 8621389.

Ухвалою судді від 16.06.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим повідомленням.

09.07.2021 р. представником ГУНП в Черкаській області Ю.Желізняк подано на адресу суду Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому зазначає, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за № 8621389 реєстратором Уманської державної нотаріальної контори внесено відомості про обтяження об`єкта на підставі постанови б/н від 27.03.2009 Уманського МВ УМВС України в Черкаській області на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» - утворено територіальний орган Національної поліції України - Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

07.11.2015 року реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області проведено реєстраційну дію «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи Головного управління Національної поліції в Черкаській області».

Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та "Положення про Національну поліцію", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Головне управління Національної поліції в Черкаській області є територіальним органом Національної поліції та згідно із законодавством України реалізовує повноваження Національної поліції на території Черкаської області.

Територіальний орган Національної поліції - Головне управління Національної поліції в Черкаській області новостворений державний орган, який діє з 7 листопада 2015 року.

Головне управління Національної поліції в Черкаській області не являється правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області.

Відповідно до вищезазначеної постанови КМУ від 16 вересня 2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» передбачено повну ліквідацію територіального органу Міністерства внутрішніх справ України - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, яке перебуває у стадії припинення з 06.11.2015.

У зв`язку з тим, що ГУНП в Черкаській області жодними діями права позивача не порушувало, а обтяження накладені Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, представником ГУНП в Черкаській області до Відзиву додано Клопотання про закриття провадження у справі, оскільки арешт майна було накладено у кримінальному провадженні, тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

20.07.2021 р. від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла Відповідь на Відзив в якій зазначає, що думка відповідача щодо розгляду даної справи в порядку КПК України хибна і не узгоджується правовою позицією ВС викладеною в постанові від 15.05.2019 року у справі 372/2904/17-ц, оскільки арешт на 1/2 частину квартири накладено 27 березня 2009 року, тобто відповідно до КПК України 1960 року.

Вирішуючи питання юрисдикційної належності спору, Велика Палата Верховного Суду виходила з таких міркувань, що втратив чинність КПК України 1960 року, тривалий час після закриття справи, істотні організаційні та кадрові зміни, що відбулися у правоохоронних органах, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вирішення питання про припинення втручання у право власності позивачів шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року очевидно не буде ефективним способом захисту порушеного права.

Також суд зазначив, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин та відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Натомість вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19).

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами письмові докази, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24.07.2003 р., виданого відділом житлового господарства Уманської міської ради, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10). Право власності зареєстровано згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА № 491767 від 13.08.2003 р. (а.с.9).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 260772283 від 09.06.2021, 07.04.2009 за № 8621389 Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 27.03.2009 Уманського МВ УМВС України в Черкаській області накладено арешт на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому зазначено власника - ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до п. 51 постанови Великої Палити Верховного Суду від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19, спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

На час вчинення реєстраційної дії - накладення арешту на 1/2 частку квартириза адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 07.04.2009 року, процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті 10.06.1999 № 364/3657.

Згідно п. 2.1. Положення підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус чи посадова особа органу місцевого самоврядування за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження:

за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири);

при посвідченні договору довічного утримання;

при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна;

за повідомленням іпотекодержателя;

в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.2009 р. № 1-172-2009 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., який останній сплатив (а.с.8,11). Згідно Довідки Уманського міськрайонного суду Черкаської області справа № 1-172-2009 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309 КК України знищена у зв?язку із закінченням терміну зберігання, згідно акту від 13.03.2017 р. (а.с.7).

В ході судового розгляду встановлено, що на час вчинення нотаріусом реєстраційної дії накладення арешту на 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вказана квартира на праві власності належала ОСОБА_1 , також відсутня інформація щодо кримінального провадження у якому накладався арешт на вказане майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктом 5.1 п. 5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 274-279ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Уманська міська державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна - задоволити.

Скасуватизаборону на відчуження (арешт) нерухомого майна, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , внесену реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори 07.04.2009 року за номером 8621389.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л. С. Годік