ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2021 року

м. Харків

справа № 639/5829/17

провадження № 22-ц/818/1690/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року, ухвалене суддею Гаврилюк С.М., -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено.

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

27 грудня 2017 року на ухвалу суду від 06 грудня 2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

24 грудня 2020 року, через засоби поштового зв`язку, ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , на заочне рішення суду від 01 листопада 2017 року подав апеляційну скаргу.

При вирішення питання про відкриття апеляційного провадження колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Згідно п.13 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення) Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст.231 ЦПК України).

Пунктом 1 частини статті 358 ЦПК України 2017 року передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зазначена норма процесуального закону незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладає на суд обов`язок відмовити у відкритті провадження, оскільки зазначений строк апеляційного оскарження є граничним.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду ухвалене 01 листопада 2017 року. Копію заочного рішення суду ОСОБА_1 отримано 20 листопада 2017 року (а.с.63). Ухвала суду про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду постановлена 06 грудня 2017 року. Копія зазначеної ухвали суду отримана ОСОБА_1 18 грудня 2017 року (а.с.98).

Таким чином, строк на оскарження заочного рішення сплинув 29 грудня 2017 року. Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 за допомогою засобів поштового зв`язку, 24 грудня 2020 року, тобто більш ніж через рік після постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Також, матеріали справи свідчать, що 27 грудня 2017 року ОСОБА_1 звертався із апеляційною скаргою на ухвалу суду від 06 грудня 2017 року про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Однак, ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 січня 2018 року апеляційну скаргу було повернуто апелянту. Між тим, зазначена копія ухвали суду була отримана ОСОБА_1 10 січня 2018 року, тобто більш ніж за два роки до подачі ним апеляційної скарги на заочне рішення суду.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату від 01 грудня 2017 року (а.с.89), що також свідчить про те, що він повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому знав про існування даної справи.

Посилання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що про існування оскаржуваного заочного рішення вона дізналася лише 25 листопада 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи, колегією суддів також не приймаються, оскільки, як вже зазначалось вище сам довіритель (відповідач по справі ОСОБА_1 ) знав про існування оскаржуваного заочного рішення ще з 20 листопада 2017 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с.63).

Отже колегія суддів дійшла висновку, що правові підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Дані висновки суду не суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Суд у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, ст. 13-18, п. 28-36).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С .А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З огляду на викладене, керуючись вимогами ч.2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст.358 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання суддями і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова