Справа № 490/4480/21
н/п 2-з/490/138/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву адвоката Сіхарулідзе Дмитра Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Сергій Олександрович, про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява про забезпечення позову у справі № 4904480/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов С. О., про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та визнання недійсним договору дарування.

У вказаній заяві позивач просить суд, постановити ухвалу, якою заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо виселення (позасудового) ОСОБА_1 та членів його сім`ї та перешкоджання їм у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , вселення (позасудового), постановку на реєстраційний облік будь-яких осіб за адресою спірної квартири, здачу її в оренду, укладання, зміну або розірвання договорів із постачальниками комунальних послуг, послуг охорони до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що ОСОБА_2 , відповідач у справі та група невідомих осіб, силою примусово виселила та позбавила ОСОБА_1 та його дружину права на житло. Ввірвавшись до житла винесли на вулицю особисті речі заявника, а також речі співвласниці майна, вигнали на вулицю проживаючих осіб, змінили замок на вхідних дверях та відмовились впускати проживаючих осіб та співвласників. За присутності представників поліції заявник зміг попасти до своєї домівки та занести свої речі до дому.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

26 липня 2021 року заяву про забезпечення позову, матеріали справи № 490/4480/21 передано судді Шолох Л.М. для розгляду.

Із матеріалів справи № 490/4480/21 слідує, що звертаючись 10 червня 2021 року до суду із позовом, ОСОБА_1 подав і заяву про забезпечення позову, в якій просив:

заборонити всім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуженням об`єкта нерухомості - 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 та членів його сім`ї та перешкоджання їм у користуванні спірним житловим будинком, вселення, постановку на реєстраційний облік будь-яких осіб за адресою спірної квартири, здачу її в оренду, укладання, зміну або розірвання договорів із постачальниками комунальних послуг, послуг охорони.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково та накладено обтяження у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії з відчуження Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до набрання судовим рішення у справі законної сили.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позовною вимогою позивача є визнання недійсним договору дарування від 01 жовтня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим С.О., який зареєстровано в реєстрі за №5468 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинити право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно в частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, копія якого додана позивачем до матеріалів позову, Ѕ частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року накладено обтяження у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії з відчуження Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо виселення та інші дії, заявником не навів переконливих обставин та не надав доказів, яким чином не забезпечення позову у такий спосіб може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову та визнання договору дарування від 01 жовтня 2020 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Таких висновків дійшов і суд в ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви адвоката Сіхарулідзе Дмитра Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її постановлення.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя Л.М. Шолох