РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4852/21

провадження у справі №2/0285/1147/21

09 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Шевчук Н.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай), -

встановив:

13.09.2021 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за життя його матір ОСОБА_2 була членом КСП «Дніпро» в с. Броники, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Згідно державного акта на право колективної власності на землю, виданого на ім`я КСП "Дніпро" від 07.03.1996 року, ОСОБА_2 була внесена до списку громадян на отримання земельної частки (паю) на території Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, відповідно до Додатку № 1 до зазначеного державного акта за порядковим номером №201. Таким чином, вона набула у власність вказану земельну частку (пай) на території Брониківської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області. За свого життя його матір сертифікату на земельну частку (пай) не отримувала. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після смерті якої відкрилась спадщина на вище зазначену земельну частку (пай). Спадкову справу після смерті ОСОБА_2 було відкрито на підставі заяви позивача від 06.07.2021 року №449. Згідно довідки Брониківської сільської ради від 23.04.2021 року №439 вона, ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1 ), є спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину (ст. 549 ЦК УРСР). Її брат, ОСОБА_4 , який є сином спадкодавці ОСОБА_2 , не є спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, та протягом встановленого ст. 549 ЦК УРСР шестимісячного строку не подавав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Крім цього, ОСОБА_4 подав до спадкової справи заяву від 23.03.2001 року за №78/304-н/78-2021-4-466 згідно якої від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , як по закону, так і по заповіту відмовився та до суду з підстав поновлення строку для прийняття спадщини звертатись не буде. Інших спадкоємців за законом та заповітом після смерті ОСОБА_2 не має. Отже, позивач, ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_2 , що підтверджує довідка Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 11.09.2021 року №1391/02-14/191/21. Однак, при звернені до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, в тому числі на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Дніпро" с. Броники, Новоград-Волинського району, Житомирської області, постановою Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 06.07.2021 року №1141/02-1 у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай). Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, вона прийшла до висновку про необхідність звернення з відповідним позовом до суду з метою захисту прав та законних інтересів.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надіслала до суду заяву та просила справу розглядати у її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Дослідивши зміст позовних вимог, письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею всього майна після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується Довідкою Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 11.09.2021 року (а.с. 26).

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЖТ-10-02-000001 від 07.03.1996 року виданого на КСП "Дніпро" та Додатку 1 до зазначеного державного акта ОСОБА_2 за порядковим номером №201 набула права на вказану земельну частку (пай) на території Брониківської сільської ради, Новоград - Волинського району, Житомирської області (а.с. 15-21).

Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладання шлюбу встановлено, що дівоче прізвище позивача " ОСОБА_1 " та прізвище " ОСОБА_1 " вона отримала після укладання шлюбу (а.с. 6, 7).

Брат позивача - ОСОБА_4 , нотаріально посвідченою заявою відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 (а.с. 11).

Правонаступником КСП "Дніпро" є СТОВ "Оберіг", що підтверджується довідкою від 04.06.2021 року № 54 виданою Центром з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації (а.с. 14).

Згідно довідки Брониківської сільської ради від 22.06.2021 року № 501 по реформованому КСП "Дніпро" в с. Броники є в наявності вільні земельні частки (паї) (а.с. 27).

Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицького О.Д. за № 1141/02-31 від 06.07.2021 року, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Дніпро", позивачу було відмовлено у видачі на її ім`я після померлої ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане право на земельну частку (пай) (а.с. 5).

Відповідно до пунктів чотири та п`ять Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК цей Кодекс набрав чинності з 01.01.2004 року, а спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до вказаної дати та до 01.07.2003 року спадкові відносини пов`язані з її смертю врегульовані нормами ЦК УРСР.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Зміст зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку зі смертю.

Отже, ОСОБА_1 , є спадкоємицею, яка відповідає вище вказаним вимогам закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗК України (в редакції від 22.06.1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч.ч. 6, 7 статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22.06.1993 року) та відповідно до вище зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Отже, ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Дніпро" с. Броники, Новоград-Волинського району, Житомирської області.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Мати позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після смерті якої спадщину, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, прийняла позивач, про що свідчить довідка Брониківської сільської ради від 23.04.2021 року № 439 (а.с. 12).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

З огляду на вище зазначене, виникає висновок, що земельна частка (пай), на яку набула право мати позивача - ОСОБА_2 та під час свого життя не оформила, є предметом спадкування та спадкоємець може заявляти вимоги щодо визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Отже, на підставі вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір позивач просить покласти на неї.

Керуючись ст.ст. 4, 76- 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай), розміром 4,28 га., без визначення меж цієї частки в натурі на території Брониківської об`єднаної територіальної сільської громади в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба