Дата документу 03.11.2021
Справа № 334/5021/21
Провадження № 2/334/3341/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді Коломаренко К.А.,

з участю секретаря судового засідання Фарзаєвої К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в місті Запоріжжя цивільну справу

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Трачук К.О. (діє на підставі довіреності) звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 128 365,71 гривні. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 128 365,71 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 19.07.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.08.2021 позивачем до суду надано пояснення на ухвалу суду від 19.07.2021 року справі № 334/5021/21 та клопотання про витребування інформації щодо осіб, зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору, витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради довідку про всіх зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 з зазначенням повних даних осіб, а саме П.І.Б., повну дату народження та номер індивідуального податкового номеру платника податків.

20.08.2021 року на адресу суду від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла інформація, відповідно до якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано наступних осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.03.2012 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.02.2012 року по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.07.2014 року по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 25.07.2014 року по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 21.02.2012 року по теперішній час.

06.09.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, заява про застосування позовної давності, відповідно до змісту якої відповідач заявляє, що позовна заява подана до суду 14.07.2021 року, таким чином, щодо частини позовних вимог, які стосуються стягнення боргу з 01.04.2014 року по 13.07.2018 року включно, строк позовної давності сплив. Крім того,просить суд звернути увагу на порушення позивачем п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої у позовній заяві повинно бути зазначено обґрунтований розрахунок, тобто такий, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання та інше) та підстави такого нарахування, передбачені нормативними актами. Однак, долучений до позовної заяви документ під назвою «Розрахунок суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості» є лише відображенням набору цифр і не може вважатись обґрунтованим розрахунком, та не може слугувати доказом розміру грошових вимог позивача до відповідача. Зазначає про відсутні фактичні розрахунки і в доданій до позовної заяви «Інформаційній довідці» (додаток № 3). Позивачем не обґрунтовано розрахунок цієї заборгованості в «Розрахунку» лише констатуються певні суми, однак не надано яким чином ці суми були обраховані позивачем). Вважає, що відсутність обґрунтованого розрахунку, свідчить про не доведення позивачем розміру грошових вимог пред`явлених до відповідача та у позивача наявний обов`язок довести факт надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та довести нарахування сум за надані послуги відповідно до тарифів, які діяли на момент надання цих послуг.

Позивач, правом подати відповідь на відзив у порядку та з дотриманням вимог ст. 179 ЦПК України не скористався та відповідь на відзив, який йому було направлено відповідачем 06.09.2021 засобами поштового зв`язку, до суду не надав.

Ухвалою суду від 04.10.2021 від позивача витребувано інформацію про порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.04.2014 по 31.12.2020 за кожен місяць зазначеного періоду.

Позивач вимоги ухвали від 04.10.2021 року не виконав, витребувану інформацію суду не надав.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.04.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Статутом Концерну «МТМ» зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну.

Відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною інформацією з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 05.08.2021 року (а.с. 19) та довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 18.08.2021 року (а.с. 25).

Відповідно до довідки позивача на ім`я відповідача ОСОБА_1 . Концерном «Міські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 як на особу, яка є споживачем послуг, які за адресою: АДРЕСА_1 , надає Концерн «МТМ» (а.с. 6).

Концерн «Міські теплові мережі» у період з квітня 2014 року по грудень 2020 року надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає відповідач на загальну суму 128365,71 грн.

Відповідачем за вказаний період не здійснено жодної оплати.

Відповідно до розрахунку суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги за період з 01.04.2014 по 31.12.2020 становить 128365,71 гривень (а.с. 7-9).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно зі ст.19 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п. 3 ч.2 ст. 21 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

За період з 01.04.2014 року по 31.12.2020 року відповідачем спожито послуг з централізованого опалення на загальну суму 31380,52 гривень, оплат за дану послугу не здійснювалось.

За таких підстав за період з 01.04.2014 року по 31.12.2020 утворилась заборгованість за централізоване опалення у сумі 31380,52 гривень.

З приводу нарахування сум за комунальні послуги - постачання гарячої води, суд виходить з наступного.

Згідно із наданим позивачем розрахунком суми позову убачається, що нарахування за надані послуги здійснювалось, виходячи із того, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 5 осіб, в той час як в довідці щодо заборгованості за надані послуги, складеній самим позивачем, власником/квартиронаймачем зазначено одну особу ОСОБА_1 .

З метою з`ясування цієї обставини суд ухвалою про залишення позовної заяви без руху надав позивачу час для подання до суду підтвердженої належним чином та відповідно до вимог чинного законодавства інформації про порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, про тарифи за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а також інформацію про осіб, на яких нараховувалась плата за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 та про їх кількість.

Позивач витребуваної судом інформації про нарахування оплати не надав, подав до суду клопотання про витребування інформації щодо осіб, зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 .

20.08.2021 року на виконання ухвали суду від 06.08.2021 року від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла інформація, відповідно до якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.03.2012 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.02.2012 року по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.07.2014 року по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 25.07.2014 року по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 21.02.2012 року по теперішній час.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Оскільки, між сторонами договору про надання послуг укладено не було, суд виходить з загальних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги, яка виникла за період з 01.04.2014 року по 31.12.2020 року, у розмірі 128365,71 гривень.

Згідно з наданого позивачем розрахунку, за період з 01.04.2014 року по 31.12.2020 року у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги у розмірі 128365,71 гривень, з яких 96985,19 гривень за послугу з централізованого постачання гарячої води.

У зв`язку з відсутністю індивідуального пристрою обліку ГВП, нарахування по оплаті здійснюється по нормі споживання використаної води протягом календарного місяця однією особою з урахуванням зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Таким чином, за період з 01.04.2014 року по 31.12.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за гаряче водопостачання в сумі 96985,19 гривень.

Позивач у відзиві на позовну заяву зазначив про недоведеність сум нарахованої заборгованості та відсутності належного розрахунку. Разом з тим, відповідачем контррозрахунку не надано, не зазначено про неотримання послуг з централізованого постачання гарячої води, не надано доказів про звернення до позивача з заявами про відмову від отримання послуг, які надає позивач, не вказано, за яких підстав відповідач вважає розрахунок сум заборгованості недоведеним.

Таким чином, суд доходить висновку, що розмір заборгованості, розрахований позивачем, відповідачем не спростований, доказів здійснення оплат за надані послуги відповідач не надав, а тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування до позовних вимог позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд встановив, що з даним позовом позивач звернувся до суду 14.07.2021, у зв`язку з чим позовна давність спливла за вимогами з 01.04.2014 по 13.07.2018, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданої представником позивача, який суд визнає належними та допустимим доказом, за період з 01.07.2018 по 31.12.2020 перед Концерном «Міські теплові мережі» надав відповідачам послуг на загальну суму 63793,02 гривень, з яких 13766,25 гривень за централізоване опалення та 50026,77 гривень за гаряче водопостачання. Таким чином, заборгованість відповідача, яка підлягає стягненню з становить 63793,02 гривні.

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по справі становлять 2270,00 гривні - судовий збір, який було сплачено позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 63 793,02 гривні (на 49,696%), то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1128,11 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 714 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, ч.4 ст. 223, ст.ст. 10-13, 77-80, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг (послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ), на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 Установа банку: Філія АТ "Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, Свідоцтво платника ПДВ: №11030127, ІПН: 49) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з липня 2018 року по грудень 2020 року в розмірі 13766,25 гривень та заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з липня 2018 року по грудень 2020 року включно в розмірі 50026,77 гривень, а всього у розмірі 63 793 (шістдесят три тисячі сімсот дев`яносто три) гривні 02 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_4 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) судовий збір в розмірі 1128,11 грн. (одна тисяча сто двадцять вісім гривень 11 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.