Справа № 211/992/20
Провадження № 2-во/211/1/21
У Х В А Л А

іменем України

11 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н.О. Сарат,

за участю секретаря судового засідання С.М. Зоріній,

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі заяву представника стягувача ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі у цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання,-

встановив:

Судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року, ухваленого по вказаній справі, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за отримані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2017 по 30.01.2020 в сумі 20389,88 грн., 3% річних в сумі 567,72 грн. та втрати від інфляції в сумі 776,05 грн.

30 листопада 2020 року представник стягувача КП «Кривбасводоканал» звернулася до суду з заявою про виправлення описки в судовому наказі, в частині зазначення суми боргу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 справу розподілено на суддю Н.О. Сарат.

Суддею Н.О. Сарат було подано заяву про самовідвід, викладену відповідно до частин першої, третьої статті 39 ЦПК України, яка долучена до матеріалів справи. В обґрунтування заяви зазначено, що судовий наказ по вказаній справі ухвалено головуючим суддею Гідою О.С., яка на момент розподілу справи перебуває на лікарняному, тому враховуючи положення статті 269 ЦПК України вважає, що заява про виправлення описки в судовому наказі повинна бути розглянута тим самим складом суду.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов наступних висновків.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4 листопада 1950 року ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2000 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Підстави для самовідводу (відводу) судді закріплені у статті 36 ЦПК України, за змістом пункту п`ятого частини першої якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частина дев`ята статті 40 ЦПК України).

Враховуючи викладене, оскільки завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України), на підставі положень статті 269 ЦПК України, суд вважає необхідним заяву про самовідвід судді Н.О. Сарат задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, -

постановив:

Заяву головуючого у справі судді Сарат Наталі Олександрівни про самовідвід задовольнити.

Справу № 211/992/20 за заявою представника стягувача ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі у цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання передати до канцелярії Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу відповідно до положень статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. О. Сарат