Справа № 132/712/20
Провадження № 22-ц/801/39/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 рокуСправа № 132/712/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Кузьменко Б. І.

За участю: позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката Усова Ю. В.; представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 НГУ

на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання вчинити дії,

Рішення ухвалив суддя Павленко І. В.

Рішення ухвалено об 11.47 год у м. Калинівці Вінницької області

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року,

Встановив:
25 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання вчинити дії, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом від 10 січня 2020 року № 1 про зняття його і дружини його ОСОБА_3 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 НГУ (житлово-побутову комісію Військової частини НОМЕР_1 НГУ) поновити на квартирному обліку його і дружину його ОСОБА_3 як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списку пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

Свої вимоги мотивував тим, що він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ в період з 24 липня 1995 року по 15 грудня 2005 року. Починаючи з 12 серпня 1995 року перебував на квартирному обліку на загальних підставах, та починаючи з 27 грудня 2006 року на квартирному обліку у пільговій черзі позачерговиків.

На підставі протоколу № 1 житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 НГ України від 10 січня 2020 року його і дружину його ОСОБА_3 знято з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 НГУ на підставі пункту 3.15. розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень від 28 липня 2007 року № 278 зі змінами від 03 листопада 2014 року.

Таке рішення вважає незаконним, оскільки житлово-побутова комісія Військової частини НОМЕР_1 НГУ не перевірила склад його сім`ї на момент зняття його з квартирного обліку, наявність договору найму квартири, укладеного між його сином ОСОБА_4 та ним і його дружиною ОСОБА_3 від 06 грудня 2018 року, не з`ясувала чи дійсно у нього відбулося поліпшення житлових умов.

Вважаючи рішення житлової комісії таким, що не відповідає приписам чинного законодавства України, яке регулює суспільні відносини у цій сфері, порушує законні права та інтереси його і дружини його ОСОБА_3 , він звернувся за захистом свого порушеного права до суду.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом № 1 від 10 січня 2020 року про зняття ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 13 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 681,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач Військова частина НОМЕР_1 НГУ просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення по суті позовних вимог.

Зазначив, що рішення суду вважає таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не доведено приналежність його до категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Доводи апеляційної скарги відповідача полягають у тому, що судом не враховано тих обставин, що у 1999 році позивачу і членам його сім`ї було надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 37,4 кв. м., житловою площею 17,77 кв. м. та залишено на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 НГУ вже не як незабезпечених житлом, а як забезпечених житловою площею нижче норми. В грудні 2013 року син позивача, перебуваючи на квартирній черзі при військовій частині НОМЕР_1 НГУ, придбав 2-х кімнатну квартиру загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто житлова площа, що припадає на кожного члена сім`ї позивача стала більшою за рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в місті Вінниці, а житлові умови сім`ї позивача поліпшились, тому позивач мав бути знятий з квартирного обліку для поліпшення житлових умов іще в 2013 році.

У зв`язку із придбанням сином позивача даної квартири та в подальшому виключенням сина позивача зі складу членів сім`ї позивача, як такого, що перебував на квартирному обліку, у позивача і його дружини відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, оскільки їх право на отримання житлової площі вже було реалізовано в повному обсязі ще в 1999 році під час отримання ним однокімнатної квартири житловою площею 17,77 кв. м., що відповідає нормам середньої забезпеченості у м. Вінниці.

Такі фактичні обставини, згідно вимог абзацу 3 пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2008 року, Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МВС України № 278 від 28 липня 2007 року, пунктів 26 і 27 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень та пунктів 1, 5 статті 40 Житлового Кодексу України, стали підставою для зняття позивача і членів його сім`ї з квартирного обліку, у випадку поліпшення їх житлових умов, внаслідок чого відпали підстави для надання позивачу і членам його сім`ї іншого жилого приміщення. Наведене не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Крім цього, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він є публічно-правовим, так як виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а прийняті у зв`язку з цим рішення породжують настання юридичних наслідків. Тобто, прийняте на виконання владних управлінських функцій житловою комісією рішення по питанню виключення осіб із списків осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, породжує для таких осіб настання певних юридичних наслідків, тому такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, враховуючи правомірність застосованих норм матеріального і процесуального права та винесення по суті спору справедливого і законного рішення. При цьому зазначив, що даний спір правильно розглянуто судом в порядку цивільного судочинства, оскільки за наявності спору про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, особа звертається до суду за захистом свого порушеного цивільного права, пов`язаного із вирішенням питання щодо права на житло, а не за захистом прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивач і його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її відхилити і залишити без змін рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , підполковник запасу Збройних Сил України, у період з 24 липня 1995 року до 15 грудня 2005 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, звідки його було звільнено в запас Збройних Сил України за станом здоров`я на підставі ст. 85 п. «В» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками Збройних Сил України».

Рішенням житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 1995 року, яке оформлено протоколом № 6, ОСОБА_1 зараховано до квартирного обліку в складі сім`ї з трьох чоловік: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 , та включено до списків позачерговиків (а. с. 11).

Згідно витягу із протоколу засідання житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2016 року № 48, комісією прийнято рішення, згідно з яким у зв`язку зі звільненням зі служби на пенсію за станом здоров`я ОСОБА_1 поставлено на квартирну чергу позачерговиків (а. с. 13).

25 січня 2018 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, згідно з яким зі складу родини ОСОБА_1 виведено сина ОСОБА_4 у зв`язку з поліпшенням житлових умов (протокол № 1) (а. с. 14).

Рішенням житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 08 листопада 2018 року, яке оформлено протоколом № 15, знято з квартирного обліку підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 відповідно до п. 1 п. 26 розділу ІІ Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень (а. с. 15-16).

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року у цивільній справі № 132/637/19, яке набрало законної сили 03 червня 2019 року, визнано незаконним та скасовано рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 08 листопада 2018 року № 15, про зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку підполковника запасу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року (а. с. 17-20).

08 липня 2019 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, яким відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року поновлено підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, із включенням до списків загальної черги з датою зарахування 12 серпня 1995 року та пільгової позачергової черги з датою зарахування 29 грудня 2006 року (протокол № 9) (а. с. 27).

Згідно протоколу № 1 від 10 січня 2020 року житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, згідно з яким на підставі підпункту 1 пункту 3.15. розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень № 278 від 28 липня 2007 року (пункт 1 статті 40 ЖК України) знято з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 зареєстрованих у місті Вінниці підполковника запасу ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 (а. с. 29-31).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що у житлово-побутової комісії відповідача не було жодних законних підстав вважати, що житлові умови сім`ї позивача якимось чином поліпшились з часу 08 липня 2019 року до 10 січня 2020 року, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні правові підстави для виключення позивача зі списку квартирного обліку військовослужбовців запасу та зняття з квартирного обліку позивача і його дружини на підставі пункту 13.5. розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень від 28 липня 2007 року № 278, а тому рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено протоколом засідання № 1 від 10 січня 2020 року, є незаконним.

Апеляційний суд вважає правильним такий висновок суду першої інстанції.

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 43 ЖК УРСР громадяни, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку (ч. 2 ст. 46 ЖК УРСР).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Згідно з пунктом 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються: дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні умови та правила передбачені нормами ст. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 та пунктом 3.12. Інструкції організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена наказом МВС України від 28 липня 2007 року № 278.
Статтею 30 цього Порядку визначено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла.

Така ж норма закріплена у підпункті 1 пункту 3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженій наказом МВС України від 28 липня 2007 року № 278, на підставі якого житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято оскаржуване позивачем ОСОБА_1 рішення про зняття його разом з дружиною ОСОБА_3 з квартирного обліку, що оформлено протоколом № 1 від 10 січня 2020 року.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року у цивільній справі № 132/637/19, яке набрало законної сили 03 червня 2019 року, встановлено, що згідно протоколу № 19 від 26 січня 1999 року засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 позивачу, на склад сім`ї із трьох чоловік, було виділено однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 , житловою площею 17,77 кв. м., загальною площею 37,4 кв. м. для постійного проживання.
У зв`язку з тим, що виділене позивачеві ОСОБА_1 житлове приміщення (житлова площа 17,77 кв. м.) було нижче норми встановленої законодавством, останній залишився на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї три особи (він, дружина, син).
01 грудня 2005 року ОСОБА_1 , на підставі наказу командувача внутрішніми військами МВС України № 93 о/с був звільнений у запас Збройних Сил України по ст. 85 п. «В» (за станом здоров`я) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками ЗС України» з правом носіння військової форми одягу із вислугою років у пільговому обчисленні 31 рік 4 місяці 9 днів, останній виключений зі списків особового складу із залишенням на квартирному обліку за рахунок житлового фонду даної військової частини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ОСОБА_1 отримав статус «Ветеран органів внутрішніх справ» .
27 грудня 2006 року ОСОБА_1 рішенням засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , яке було оформлене протоколом № 48, поставлений в пільгову квартирну чергу позачерговиків.
В січні 2018 року ОСОБА_1 надав голові житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 заяву про внесення змін до особової (квартирної) справи, а саме про виведення зі складу його родини сина ОСОБА_4 , який перебуває на квартирному обліку разом з ним в складі родини, у зв`язку з поліпшенням ним житлових умов.
Також, в січні 2018 року до голови житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 звернувся син позивача ОСОБА_6 з заявою про виключення зі складу членів сім`ї підполковника запасу ОСОБА_1 , як такого, що перебував на квартирному обліку в зв`язку з тим, що останній поліпшив свої житлові умови та використав своє право на отримання безкоштовного державного житла, як члена сім`ї військовослужбовця (а. с. 63).
Рішенням, яке оформлене протоколом № 1 від 25 січня 2018 року, житлово-побутова комісія в/ч НОМЕР_1 вивела зі складу родини ОСОБА_1 його сина ОСОБА_4 у зв`язку з поліпшенням його житлових умов, змінила склад родини ОСОБА_1 на дві особи: ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 , залишила на квартирному обліку загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.
Рішенням житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 08 листопада 2018 року № 15 підполковника запасу ОСОБА_1 знято з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року визнано незаконним та скасовано рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 08 листопада 2018 року про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та виключення його та його дружини ОСОБА_3 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року. Таке рішення суду виконано відповідачем у добровільному порядку, про що свідчить витяг з протоколу № 9 засідання житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2019 року.

10 січня 2020 року житлово-побутовою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про зняття позивача ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 на підставі підпункту 1 пункту 3.15. розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МВС України від 28 липня 2007 року № 278 (стаття 40 пункт 1 ЖК України).
Відповідно до частини першої статті 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.
В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем у період з 08 липня 2019 року (з часу поновлення його з дружиною на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року у справі № 132/637/19) до 10 січня 2020 року поліпшено житлові умови, а тому апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для зняття позивача ОСОБА_1 разом з його дружиною ОСОБА_3 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 на підставі підпункту 1 пункту 3.15. розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МВС України від 28 липня 2007 року № 278 та пункту 1 статті 40 ЖК України, у зв`язку з чим оскаржуване позивачем рішення житлово-побутової комісії відповідача, яке оформлене протоколом засідання № 1 від 10 січня 2020 року, є незаконним.
Доводи апеляційної скарги відповідача у тому, що судом не враховано тих обставин, що у 1999 році позивачу і членам його сім`ї було надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 37,4 кв. м., житловою площею 17,77 кв. м. та залишено на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 НГУ вже не як незабезпечених житлом, а як забезпечених житловою площею нижче норми, не заслуговують на увагу, оскільки згідно таких обставин позивач після отримання у 1999 році квартири не був знятий із квартирного обліку, а був залишений на квартирному обліку, тим більше, у послідуючому рішенням житлово-побутової комісії, оформленого протоколом № 48 від 27 грудня 2006 року позивач у такому ж складі сім`ї був поставлений на квартирну чергу позачерговиків (а. с. 13).

З огляду на наступне є безпідставними та не впливають на висновки суду доводи апеляційної скарги в тому, що судом першої інстанції не було враховано тих обставин, що в грудні 2013 року син позивача, перебуваючи на квартирній черзі при військовій частині НОМЕР_1 НГУ, придбав 2-х кімнатну квартиру загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто житлова площа, що припадала на кожного члена сім`ї позивача стала більшою за рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в місті Вінниці, а житлові умови сім`ї позивача поліпшились, тому позивач мав бути знятий з квартирного обліку для поліпшення житлових умов іще в 2013 році. У зв`язку із придбанням сином позивача даної квартири та в подальшому виключенням сина позивача зі складу членів сім`ї позивача, як такого, що перебував на квартирному обліку, у позивача і його дружини відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, оскільки їх право на отримання житлової площі вже було реалізовано в повному обсязі ще в 1999 році під час отримання ним однокімнатної квартири житловою площею 17,77 кв. м., що відповідає нормам середньої забезпеченості у м. Вінниці.

Ці зазначені доводи апеляційної скарги є обставинами, які були встановлені судом при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання вчинити дії, за наслідками якого 02 квітня 2019 року Калинівським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення про задоволення позову (цивільна справа № 132/637/19). Рішення набрало законної сили 03 червня 2019 року та виконано відповідачем (а. с. 17-20). Такі обставини зазначав відповідач у своєму відзиві від 10 березня 2019 року на позовну заяву по цивільній справі № 132/637/19 (а. с. 21-24).

Тому згідно вимог частини 4 статті 82 ЦПК України судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення ці обставини були враховані, як уже встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили.

Твердження відповідача в тому, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а мав бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, оскільки він є публічно-правовим, так як виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а прийняті у зв`язку з цим рішення породжують настання юридичних наслідків, є помилковими, з огляду на те, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного цивільного права, пов`язаного із вирішенням питання щодо його права на житло, а не щодо захисту свого права у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2021 року