Справа № 128/2329/21
УХВАЛА

16 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кірюшина Артема Андрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кірюшин А.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі, яку мотивував тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2021 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , однак у вказаному рішенні судом не вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, які відносяться до судових витрат, у зв`язку із відсутністю доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх суми.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Кірюшиним А.А. 13.08.2021 укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно з п. п.3, 5.4 Договору вартість послуг за цим Договором складає 4 000 грн. 00 коп., які сплачуються в день укладання Договору.

ОСОБА_1 13.08.2021 на користь адвоката Кірюшина А.А. було сплачено гонорар у сумі 4 000, 00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.07.2021 № 76.

За вказаних обставин представник позивача просить стягнути з відповідача по справі ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із наданням професійної правової допомоги, понесені позивачем в сумі 4 000, 00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кірюшин А.А. в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність та відсутність позивача, вимоги заяви просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду вказаної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши заяву та долучені до неї документи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 18.08.2021 року; рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання; судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; в стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Так, станом на час прийняття рішення Вінницьким районним судом Вінницької області від 22.10.2021, позивачем не надано суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх суми.

Водночас, жодних заяв від позивача чи її представника про надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, після завершення розгляду справи, суду надано не було.

Тобто підстав для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог відповідно до ч.8 ст. 141, ч.1 ст. 246 ЦПК України у суду не було.

Як вбачається з рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2021, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України вирішив питання розподілу судових витрат: судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; в стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Відмовляючи в стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначив наступне: «У своїй позовні заяві позивач зазначає, що нею понесено судові витрати в розмірі 6400,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, однак на підтвердження вказаного факту позивачем не надано жодного доказу, в зв`язку з чим витрати на правову допомогу задоволенню не підлягають по причині недоведеності».

Представник позивача після ухвалення рішення у справі звернувся з даною заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі та на підтвердження понесення судових витрат надав копію квитанції до прибуткового касового ордера №76 від 13.07.2021 року про сплату ОСОБА_1 4 000 грн. адвокату Кірюшину А.А. за Договором про надання правової допомоги від 13.07.2021 року та копію Договору про надання правової допомоги від 13.08.2021 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви, в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, ухвалюючи додаткове рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України можливе в тому випадку, коли суд не вирішив питання про судові витрати.

Тому враховуючи, що в рішенні Вінницького районного суду Вінницької області від 22.10.2021 суд вирішив питання про судові витрати, а доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення полягають у незгоді заявника з відповідним рішенням в частині відмови в стягненні витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кірюшина А.А. про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 223, 270, 279, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кірюшина Артема Андрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Бондаренко