Справа № 645/5907/21
Провадження № 2/645/2480/21
11 листопада 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Петренко Д.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Петренко Д.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким просить визнати виконавчий напис № 3433 від 09.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 7 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання із розгляду даної справи.
Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в даній справі, в якій просила зупинити стягнення за виконавчим написом, посилаючись на те, що відкрито виконавче провадження по виконанню оскаржуваного виконавчого напису, здійснюються виконавчі дії, зокрема проводиться відрахування коштів з заробітної плати позивача.
Ухвалою суду від 7 вересня 2021 року заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа задоволено.
Ухвалою суду від 4 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явився, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти розгляду справи в заочном порядку не заперечувала.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим розгляд даної справи проведено на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Треті особи Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Петренко Д.О. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, у зв`язку з чим розгляд даної справи проведено на підставі наявних у справі доказів.
Наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 анульовано свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13 серпня 2021 року за № 8832 на ім*я Личука Тараса Володимировича .
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідач своїм правом на подання відзиву, зустрічного позову та доказів на підтвердження своєї правової позиції у відповідності зі статтями 43, 49 ЦПК України не скористався, у зв`язку з чим суд вирішує спір за наявними матеріалами справи у відповідності зі статтею 191 ЦПК України.
ПАТ «АСТРА БАНК» відступило право вимоги, ПАТ «Дельта банк», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС».
З виконавчого напису № 3433 від 09 вересня 2020 року вбачається, що до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором, укладеним ОСОБА_1 з ПАТ «АСТРА БАНК» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2273/К від 02 липня 2020 року.
З наявних матеріалів справи не вбачається, що до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором, укладеним ОСОБА_1 з ПАТ «АСТРА БАНК».
Крім того, матеріали справи не містять доказів фактичної видачі кредитних коштів позичальнику. Такими доказами мають бути первинні бухгалтерські документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Зазначений правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 750/1627/18.
Відповідачем зазначені обставини належними доказами в силу ст. 83 ЦПК України не спростовані.
Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що сума заборгованості, зазначена в виконавчому написі № 3433 від 09 вересня 2020 року, не є безспірною.
Зазначені обставини, що встановлені судом, унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису в силу приписів статей 87 та 88 Закону України «Про нотаріат».
Як на підставу своїх заперечень щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріусом позивач також вказує на порушення його процедури, зокрема на те, що нотаріусом не було перевірено у встановленому законом порядку, що подані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи не відповідають вимогам статті 87 Закону України «Про нотаріат», згідно з якою перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включено пункт 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а саме 22.02.2017 року, та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року.

Таким чином п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» втратив чинність з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України № 662, а саме з 26.11.2014 року.

З викладеного вбачається, що до спірних правовідносин має застосовуватися Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, у редакції від 29.11.2001 року, яка діяластаном на час вчинення оспорюваного виконавчого напису та містила тільки пункт 1, згідно з яким для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, законом передбачено, що виконавчі написи вчиняються лише на нотаріально посвідчених договорах і не можуть вчинятися на кредитних договорах, укладених між сторонами у простій письмовій формі.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу свого позову, уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім за подання до суду позовної заяви у розмірі 908 грн. та судовий збір, за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн.

Крім того, ухвалою суду від 15.07.2021 року за заявою позивача в якості забезпечення позову постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, в тому числі із заробітної плати за виконавчим написом №3433 від 09.09.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 129 315,50 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. згідно виконавчого провадження № 65453522 від 17.05.2021 року.

Зважаючи на те, що справу по суті розглянуто, суд вважає заходи забезпечення позову, вжиті вищевказаною ухвалою підлягають скасуванню після набрання рішенням по даній справі законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, суд зазначає, що заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. У разі подання вмотивованого клопотання про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи, заходи забезпечення позову можуть бути скасованими.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 137, 141, 158, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 50, 87,88 ЗУ «Про нотаріат», суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 3433 від 9 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код: 40340222) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень, судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, загалом у розмірі 1362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2021 року шляхом упинення стягнення на підставі виконавчого документа, в тому числі із заробітної плати за виконавчим написом №3433 від 09.09.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 129 315,50 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. згідно виконавчого провадження № 65453522 від 17.05.2021 року, - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду в частині скасування заходів забезпечення позову надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренку Д.О.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ,

відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ідентифікаційний код: 40340222, юридична адреса: 03056, м. Київ, пров. Ковальський, буд. 19, оф. 147, електронна пошта: ,

третя особа- Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, остання відома адреса: 7600, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 19;

третя особа- Приватний виконавець Петренко Д.О., адреса: 61145, м. Харків, пров. Інженерний, буд. 9

Повний текст рішення складено 15.11.2021 року.

Головуючий суддя -