Провадження № 2/234/3770/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

за участю секретаря судового засідання Каліберди А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №234/10746/21 за позовом

Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (юридична адреса: вул. Героїв Небесної Сотні, 23, м. Краматорськ)

до

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення переплати бюджетних коштів,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані в єдиній Web-орієнтований інформаційній технології формування Сегменту «Облік ВПО», як внутрішньо переміщені особи м. Краматорська з 24.10.2017 р. за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 25.10.2017 року відповідач звернувся до позивача, як уповноважений представник сім`ї з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В своїй заяві відповідач зазначив, що у нього та у будь-кого з членів його сім`ї немає у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення

Інформацію про наявність у власності членів його сім`ї житла, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, не зазначав.

Рішенням від 29.12.2017 року Відповідачу було призначено грошову допомогу на сім`ю на період з 25.10.2017 по 24.04.2018 у щомісячному розмірі 1326,00 грн. (884,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ).

Надалі Відповідач систематично, через кожні півроку, звертався до Позивача з заявами про призначення грошової допомоги. У всіх наданих заявах Відповідач особисто зазначав, що у нього та у будь-кого з членів його сім`ї немає у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Інформацію про наявність у власності членів його сім`ї житла, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, не зазначав.

На підставі цих заяв Позивачем прийняті рішення про призначення ОСОБА_1 грошової допомоги на сім`ю: з 02.05.2018 по 01.11.2018 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ); з 02.11.2018 по 01.05.2019 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ); з 02.05.2019 по 01.11.2019 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ); з 02.11.2019 по 01.05.2020 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» відповідачу була автоматично призначена щомісячна адресна допомога з 02.05.2020 року по 01.11.2020 у щомісячному розмірі 1442.00 грн., згідно масового перерахунку по продовженню строку виплати.

28.04.2020 року відповідач звернувся до Позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В своїй заяві Відповідач зазначив інформацію про наявність у власності його дружини ОСОБА_3 житла на підконтрольній території України, яке непридатне для проживання з 05.09.2014 року.

Відділом державних соціальних інспекторів згідно зазначеної Позивачем інформації у заяві від 28.04.2020 року була проведена перевірка достовірності та повноти інформації, наданої ОСОБА_1 для призначення державної соціальної допомоги.

За результатами перевірки, згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209474620 від 19.05.2020 року встановлено, що дружина Відповідача ОСОБА_3 володіє Ѕ частиною квартири за адресою: с. Георгіївка, Мар`їнського р-ну, Донецької області на підставі свідоцтва про спадщину № 1049 від 14.05.2005. Дата державної реєстрації права власності 17.05.2005 року, про що складено акт № 1293-20 ПР від 26.06.2020.

21.07.2020 року Відповідачем було надано до відділу державних соціальних інспекторів акт обстеження технічного стану житлового приміщення від 17.07.2020 року, виданий Максимільянівською сільською радою Мар`їнського району Донецької області, за формою згідно з додатком до Порядку № 505, в якому зазначено, що житло, розташоване за адресою с. Георгіївка Мар`їнського р-ну Донецької області, непридатне для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції 05.09.2014 року, який внесено до акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної допомоги № 1601-20 від 29.07.2020 року.

З вищезазначеного слідує, що відповідач недостовірно заповнював заяви на отримання грошової допомоги та не додавав до них копію відповідного акта технічного стану як це вимагає п. 5 Порядку № 505.

Таким чином, відповідач не мав права на отримання щомісячної адресної допомоги з 25.10.2017 року по 01.05.2020 року.

На підставі акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної допомоги № 1601-20 від 29.07.2020 року Позивачем було прийнято рішення від 31.07.2020 року про позбавлення Відповідача права на отримання виплати грошової допомоги з 25.10.2017 по 01.05.2020 на підставі абз. 2 п. 6 Порядку № 505 та здійснення перерахунку бюджетних коштів за період з 25.10.2017 по 01.05.2020. Суму надмірно виплачених коштів повернути за рахунок суми наступних виплат ОСОБА_1 в обсязі 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги.

Розмір загальної переплати бюджетних коштів відповідно до перерахунку від 31.07.2020 року становить 42967 грн. 92 коп. Повернуто за рахунок суми наступних виплат ОСОБА_1 в обсязі 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги за період з 01.09.2020 по 06.07.2021 - 2939 грн. 82 коп. Залишок заборгованості становить 40028,10 грн.

Відповідача було повідомлено листами № 29-11-22/570 від 31.07.2020, №29-11-22/953 від 08.07.2021 про необхідність повернення суми грошової допомоги, надмірно виплаченої внаслідок подання недостовірних даних. На теперішній час добровільно Відповідачем кошти не повернуті.

Просять стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці і соціального захисту населення Краматорської міської ради заборговану переплату державних коштів в сумі 40028,10 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

04.10.2021 провадження по справі було відкрито, в порядку спрощеного позовного провадження.

19.10.2021 до суду надійшов відзив відповідача, в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, у зв`язку з тим, що 24.10.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Допомогу було призначено та з 25.10.2017 по 01.05.2020 відповідач отримав вищевказану допомогу. 03.07.2020 року відповідачем було отримано лист від 26.06.2020 року від УПСЗН про те, що відділом державного соціального інспектора проведена перевірка особової справи одержувача соціальної допомоги, в ході якої встановлено, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дружина відповідача- ОСОБА_3 , володіє Ѕ часткою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Управління повідомляє, що станом на 26.06.2020 року в матеріалах особової справи № 645667 не міститься інформації, що житло зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації. Також, в листі міститься інформація про те, що 17.06.2020 року відповідачем до Управління надано письмове пояснення, що житло, часткою якого володіє дружина відповідача, непридатне для проживання, відомості про неї не зазначалися, про що відповідачем була надана письмова відповідь та копія Акту. Відповідач зазначає, що на даний момент є рішення Донецького обласного адміністративного суду № 200/2258/21-а від 07.06.2021 року про визнання незаконного рішення УПтаСЗН. Просить суд, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача протиправно утриману суму в розмірі 2939,81 грн., та додаткові витрати , які довелося сплатити відповідачу за адвокатські послуги, на суму 10024,00 грн.

27.10.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, вимогу відповідача про стягнення витрат на послуги адвоката, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

01.11.2021 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи, був повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи в його відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі за текстом - Порядок N 505).

Згідно з пунктом 2 Порядку N 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п.5 Порядку №505 призначення і виплата грошової допомоги здійснюється уповноваженим органом за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї.

Для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті); інформацію про: - зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); - наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; - наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації; - наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; - місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює; - наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

Згідно з п.6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані в єдиній Web-орієнтований інформаційній технології формування Сегменту «Облік ВПО», як внутрішньо переміщені особи м. Краматорська з 24.10.2017 р. за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 25.10.2017 року відповідач звернувся до позивача, як уповноважений представник сім`ї з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням від 29.12.2017 Відповідачу було призначено грошову допомогу на сім`ю на період з 25.10.2017 по 24.04.2018 у щомісячному розмірі 1326,00 грн. (884,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ).

Крім того, на підставі заяв відповідача позивачем прийняті рішення про призначення ОСОБА_1 грошової допомоги на сім`ю: з 02.05.2018 по 01.11.2018 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ); з 02.11.2018 по 01.05.2019 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ); з 02.05.2019 по 01.11.2019 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ); з 02.11.2019 по 01.05.2020 у щомісячному розмірі 1442,00 грн. (1000,00 грн. - на дитину, 442,00 грн. на ОСОБА_1 ).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» відповідачу була автоматично призначена щомісячна адресна допомога з 02.05.2020 року по 01.11.2020 у щомісячному розмірі 1442.00 грн., згідно масового перерахунку по продовженню строку виплати.

28.04.2020 року відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В своїй заяві Відповідач зазначив інформацію про наявність у власності його дружини ОСОБА_3 житла на підконтрольній території України, яке непридатне для проживання з 05.09.2014 року.

Відділом державних соціальних інспекторів згідно зазначеної Позивачем інформації у заяві від 28.04.2020 року була проведена перевірка достовірності та повноти інформації, наданої ОСОБА_1 для призначення державної соціальної допомоги.

За результатами перевірки, згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209474620 від 19.05.2020 року встановлено, що дружина Відповідача ОСОБА_3 володіє Ѕ частиною квартири за адресою: с. Георгіївка, Мар`їнського р-ну, Донецької області на підставі свідоцтва про спадщину № 1049 від 14.05.2005. Дата державної реєстрації права власності 17.05.2005 року, про що складено акт № 1293-20 ПР від 26.06.2020.

21.07.2020 року Відповідачем було надано до відділу державних соціальних інспекторів акт обстеження технічного стану житлового приміщення від 17.07.2020 року, виданий Максимільянівською сільською радою Мар`їнського району Донецької області, за формою згідно з додатком до Порядку № 505, в якому зазначено, що житло, розташоване за адресою с. Георгіївка Мар`їнського р-ну Донецької області, непридатне для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції 05.09.2014 року, який внесено до акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної допомоги № 1601-20 від 29.07.2020 року.

У той же час, відповідно до п. 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505, вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення.

Згідно п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Згідно п.12 Порядку № 505, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час звернення до УПСЗН Краматорської міської ради із заявами про призначення допомоги, відповідачем надавалися достовірні відомості про обставини, які згідно з п. 6 Порядку N 505 є підставою для призначення допомоги, оскільки у нього та членів його сім`ї фактично не було у власності, на території підконтрольній українській владі, приміщення придатного для проживання, тобто такого, яке б відповідало ознакам житлового приміщення, визначеним в Державних будівельних нормах України, а тому підстави вважати, що відповідач діяв недобросовісно та мав на меті приховати це майно з метою отримання державної допомоги, не має.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Отже, враховуючи необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, а також недоведеності, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки останній надав докази того, що будинок не придатний до житла, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь витрати, які йому довелося сплатити за адвокатські послуги у сумі 10 024 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а отже вимога про стягнення на його користь витрат, які йому довелося сплатити за адвокатські послуги у сумі 10 024 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 141, 263-217,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко