Справа № 544/5/21
Номер рядка звіту 13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н. В.,

за участю секретаря Киричевської В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 . Спадщину після неї прийняли її діти: ОСОБА_3 , що являється матір`ю позивача, та ОСОБА_4 . Однак про те, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері, ні позивач, ні його мати не знали. ОСОБА_3 разом з позивачем продовжувала користуватися та періодично проживати у спадковому будинку, окрім цього вони ремонтували його, сплачували комунальні послуги, доглядали прибудинкову територію. ОСОБА_4 з 1979 року проживав в Приморському краї Російської федерації та приїздив в Україну вкрай рідко, останні пять років перед смертю матері ОСОБА_2 взагалі не приїздив, а після смерті матері перестав виходити на зв`язок. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла так і не оформивши своїх спадкових прав. У травні 2020 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частина спадкового майна залишилася не оформленою, оскільки ОСОБА_4 , що претендував на цю частину спадкового майна, не вчинив жодних дій по оформленню своїх спадкових прав. Оформивши спадщину після матері, позивач почав розшукувати дядька для завершення процедури оформлення спадщини, однак, направлений лист по останній відомій адресі проживання ОСОБА_4 повернувся з відміткою, що адресат помер. Понад 20 років родина ОСОБА_5 доглядала за будинком та дворищем за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день постало питання по технічному переобладнанню будинку та прописки в ньому позивача та його дружини, однак у зв`язку з непереоформленою частиною будинку цього зробити неможливо. Позивач спочатку спільно зі своєю матір`ю, а після її смерті самостійно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується вищевказаним будинком, проводить його поточні ремонти, прибирання прибудинкової території, оплату комунальних рахунків та інше. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0606, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Міщенко Ю.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність. При вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Судом для встановлення фактичних даних справи були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні підтвердили, що позивач дійсно проживає в будинку по АДРЕСА_1 та доглядає його вже багато років. Раніше в ньому також проживала його мати - ОСОБА_3 , яка померла в 2013 році, а ще раніше проживала баба позивача ОСОБА_2 , яка померла в 2004 році. Брата матері позивача ОСОБА_4 ніколи у цьому будинку не бачили. Додатково пояснили, що дворище та будинок не розділені.

Суд, допитавши свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2002 року ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,0606 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16).

Спадщину після померлої прийняли в рівних частках її донька ОСОБА_8 (а.с. 15) шляхом подачі відповідної заяви (а.с. 41) та син померлої ОСОБА_4 (а.с. 37), шляхом подачі відповідної заяви (а.с. 36). Заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини була нотаріально посвідчена нотаріусом Спасского нотаріального округа Приморського краю РФ та надіслана поштою на адресу Пирятинської нотаріальної контори.

Як убачається з матеріалів спадкової справи №260 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хоч і прийняли спадщину, однак не переоформили її на себе та не отримали свідоцтв про право на спадщину (а.с. 35-46).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину після неї прийняв її чоловік ОСОБА_9 шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час смерті (а.с 82).

ОСОБА_9 , не оформивши своїх спадкових прав, про що свідчить відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с. 34), помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 18).

Спадщину після ОСОБА_9 прийняв його син ОСОБА_1 (а.с. 14) шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті (а.с. 50).

Окрім іншого, ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з господарським будівлями та спорудами та на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0,0606, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Інші частки житлового будинку з господарським будівлями та спорудами та земельної ділянки загальною площею 0,0606, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що були прийняті після смерті ОСОБА_2 її сином ОСОБА_4 залишилися не оформленими.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна від 02.08.2021, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка, площею 0,0606 га, кадастровий номер :50:023:0622, по АДРЕСА_1 знаходяться у спільній частковій власності, власником Ѕ частки є ОСОБА_1 , інша Ѕ частина зареєстрована за померлою ОСОБА_2 (а.с. 130-132).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Спасск Дальній Приморського краю Росія (а.с. 114).

Після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 120-121).

Мати позивача та сам позивач з початку 2000 років періодично проживали у будинку по АДРЕСА_1 , добросовісно та безперервно володіли ним, відкрито користувалися, доглядали та утримували його, проводили у ньому ремонтні роботи, про що свідчать копії розрахункових книжок за оплату комунальних послуг (а.с. 127), а також покази свідків.

Згідно копії Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, інвентаризаційна справа №412, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку «А-1,а» загальною площею 46,00 кв.м, житловою площею 20,00 кв.м, сараю «Б», сараю «б», убиральні «В», погрібника «Г», погреба «Д», сараю «Ж», огорожі №1, вигрібної ями №3 (а.с. 10-13).

Після встановлення зазначених обставин суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

При цьому судом враховується чи є володіння: добросовісним (якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності); відкритим (якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні); володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_2 користувалась всім будинком, що належав останній, при цьому ОСОБА_3 не знала, що, крім неї, її брат ОСОБА_4 також подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері. З наведеного убачається, що ОСОБА_3 не знала про відсутність у неї підстав для набуття права власності, що свідчить про добросовісність володіння.

Про відкритість володіння майном свідчить той факт, що ні ОСОБА_3 , ні її син - позивач по справі не приховували факт знаходження майна в їх володінні, оскільки останні там проживали, доглядали за будинком, ремонтували його, здійснювали оплату комунальних послуг та обробляли земельну ділянку.

Крім іншого з доказів, наявних у справі, вбачається, що володіння нерухомим майном є безперервним, оскільки після смерті ОСОБА_2 з 2004 року мати позивача - ОСОБА_3 проживала у спірному будинку, а з вересня 2013 року, тобто після смерті ОСОБА_3 , і сам позивач продовжив проживати у вказаному будинку, не знаючи про те, що 1/2 частина будинку фактично належить ОСОБА_4 , оскільки останній подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, яка встановлює, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 добросовісно, відкрито, безперервно, протягом більше ніж десять років володіє чужим нерухомим майном, яким є Ѕ частка житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим набув право власності на вказане майно на підставі ст. 344 ЦК України.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню з указаних підстав.

Керуючись ст. 6-13, 81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на Ѕ частину житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку «А-1,а» загальною площею 46,00 кв.м, житловою площею 20,00 кв.м, сараю «Б», сараю «б», убиральні «В», погрібника «Г», погреба «Д», сараю «Ж», огорожі №1, вигрібної ями №3, яка належала ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку успадкував, але не оформив ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,0606 га, кадастровий номер :50:023:0622, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку успадкував, але не оформив ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Нагорна