Провадження № 22-ц/4808/187/21
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

13 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Бойчука І.В., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Тараса Володимировича на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року у справі за позовом Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року задоволено позов Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської міської ради кошти у сумі 417 382,96 грн та судовий збір у сумі 6 260,74 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Жарський Т.В. 14 травня 2020 року подав апеляційну скаргу та просив поновити строк апеляційного оскарження рішення суду від 14 березня 2018 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Т.В. на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року залишено без руху, надано апелянту термін протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Т.В. на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Т.В. задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Скасовуючи ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року Верховний Суд вказав, що законодавцем встановлено обмеження строку, наданого відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції, чинній з 2 квітня 2020 року до 16 липня 2020 року), зокрема на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, який закінчується через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», (далі - Закон №731-IX). Враховуючи, що Закон України № 731-IX набрав чинності 17 липня 2020 року, строк закінчився 06 серпня 2020 року. Проте апеляційний суд не дав належної оцінки вказаним процесуальним нормам, які регулювали строки вчинення відповідних процесуальних дій, та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження через неподання заявником у строк, визначений судом, заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Не врахував продовження встановленого ним в ухвалі строку законом, що не відповідає принципу верховенства права та порушує право заявника на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_1 зазначає, що справа розглянута судом першої інстанції без участі відповідача, про наявність рішення суду йому стало відомо випадково. Тривалий час після винесення рішення по справі ОСОБА_1 доглядав важкохворого вітчима ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тяжко пережив його смерть.

Оскільки зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають підстав для висновку про пропуск такого з поважних причин, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Т.В. на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року залишено без руху, надано апелянту термін протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги - подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з зазначенням інших підстав для його поновлення.

На виконання ухвали суду від 23 грудня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху 12 січня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Жарським Т.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року.

У клопотанні зазначив, що про оскаржуване рішення суду апелянту стало відомо випадково від державного виконавця після відкриття виконавчого провадження наприкінці жовтня 2019 року.

Також представник апелянта вказує, що на момент виникнення спору та тривалий час після винесення рішення по справі ОСОБА_1 доглядав важкохворого вітчима ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тяжко переживав його смерть.

Крім того, у клопотанні адвокат Жарський Т.В. посилається на установлення з 11 березня 2020 року на усій території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який був продовжений до 11.05.2020, та на продовження строку апеляційного оскарження, визначеного ст. 354 ЦПК України, на строк дії такого карантину, відповідно до пп. 3 п. 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду та ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду ухвалено судом 14 березня 2018 року за відсутності ОСОБА_1 (а.с. 46).

23 липня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Жарський Т.В. звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 61-62).

13 серпня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Жарський Т.В. подав до суду заяву про перегляд судового рішення від 14 березня 2018 року за нововиявленими обставинами (а.с. 69-76) та брав участь у судових засіданнях під час розгляду поданої ним заяви в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року за нововиявленими обставинами (а.с. 141-142).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02 квітня 2019 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року у справі №344/11579/17 за нововиявленими обставинами, відмовлено (а.с.147-153).

14 травня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Жарський Т.В. подав апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року (а.с. 164-190).

Отже, не відповідає дійсності твердження представника апелянта адвоката Жарського Т.В. про те, що про оскаржуване рішення суду апелянту стало відомо випадково від державного виконавця після відкриття виконавчого провадження наприкінці жовтня 2019 року.

Також вказані на виконання ухвали суду від 23.12.2020 про залишення апеляційної скарги без руху підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є такими ж як ті, які апеляційним судом в ухвалах від 23 грудня 2020 року та від 18 травня 2020 року визнано такими, що не дають підстав для висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Апеляційний суд зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами.

Наведені представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Жарським Т.В. причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними та достатніми для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року. Тому, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання представника апелянта та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Т.В. на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Тараса Володимировича на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такої ухвали.

Суддя І.В. Бойчук