Справа № 456/10/21
Провадження № 2/456/538/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про захист прав споживачів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір № 09.11.2019-100004081 укладений між ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами вважаю, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з таких підстав.

В порушення п. 5 ч.3 ст.175ЦПК України в позові не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактично зміст позову складають лише норми законодавства, витяги з судової практики та в позовній заяві не вказано ні дати укладення договору між сторонами, ні суми отриманого кредиту, тобто позивач посилається лише на абстрактні вимоги, які ніяким чином не аргументовані.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви з немайновими вимогами до суду судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Позивач не звільнений від сплати судового збору за позовною вимогою немайнового характеру про визнання недійсним договору позики, оскільки вказана позовна вимога не відноситься до вимог, пов`язаних з захистом прав споживачів та позивач в даному випадку не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином вимога про визнання недійсним договору позики за своєю природою є цивільно-правовою та не підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Натомість, у поданій позовній заяві позивач посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» зазначивши, що звільнений від сплати судового збору за подання даного позову на підставі ч.1 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є правовідносини, які склалися при укладанні договору позики.

З огляду на вищевикладене, позивач не є споживачем у відносинах, які склались між позивачем та відповідачем, враховуючи предмет спору.

Відтак позивачу необхідно сплатити суму судового збору і надати документ, що підтверджує його сплату в сумі 840,80 грн., відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

В порушення п. 6, 7 ч.3 ст.175ЦПК України позивач не зазначає у позові: чи вживалися ним заходи досудового врегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що за таких обставинпозовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про захист прав споживачів залишити без руху.

Надати позивачу 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків поданої заяви.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. С. Сас