Справа №538/1417/21
Провадження по справі №2/538/435/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Зуб Т.О.,

при секретарі Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Лохвицького районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватно Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Потавської області з позвом до Приватно Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19 год.21 хв. на автодорозі «Кролівець-Конотоп-Ромни-Пирятин» в Полтавській області Лохвицькому районі, поблизу села Юсківці відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Газ АC-G 33023 ПБАХУ-1», р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., внаслідок ДТП ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

31.12.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000612 з кваліфікацією по частині 2 статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникові наземних транспортних засобів серії АР8255372, який діяв на момент настання ДТП станом на ІНФОРМАЦІЯ_3.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, доньці загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було завдано шкоди яка проявилася у моральній шкоді, та понесених витрат на поховання у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з Приватно Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь 10370,00 гривень страхового відшкодування як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання загиблого; 39700,00 гривень страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника; 60000,00 гривень страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду; 10000,00 гривень понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник- адвокат Стефківський В.І. в судове засідання не з`явилися. Надали заяви про слухання справи у їх відсутність (а.с. 93, 94). Позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позов є передчасним так як наразі розглядається кримінальтне провадження № 0000612, а це є підставою для призупинення строку для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплати, крім того представник відповідача зазначив, що із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю батька, до ПрАТ «УПСК» не зверталася. Відповідно, страховиком не приймалося рішення про здійснення чи відмову позивачці страхового відшкодування, таким чином звернення з цивільним позовом є передчасним, оскільки ПрАТ «УПСК» не вчинило жодних дій, що свідчили б про порушення установленого, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19 год.21 хв. на автодорозі «Кролівець-Конотоп-Ромни-Пирятин» в Полтавській області Лохвицькому районі, поблизу села Юсківці відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Газ АC-G 33023 ПБАХУ-1», р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок ДТП ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

31.12.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000612 з кваліфікацією по частині 2 статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

30.06.2021 року кримінальне провадження №0000612 за фактом ДТП, яка трапилась ІНФОРМАЦІЯ_3 на автодорозі Суми-Пирятин в с. Юсківці Миргородського району Полтавської області за участю водія автомобіля АС-G 33023 ПБАХУ-1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_3 - закрито, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.(а.с. 88-91).

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникові наземних транспортних засобів серії АР8255372, який діяв на момент настання ДТП станом на ІНФОРМАЦІЯ_3.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, доньці загиблого ОСОБА_3 , позивачу ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (стахувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з спеціальним Законом № 1961-IV.

Згідно з ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування .

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: зокрема неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у п. 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у ст. 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розшилювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме трьохрічний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено досудовий порядок врегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому в контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі №1961-IV не передбачено, обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст.35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі №465/4287/15, постанова від 11.12.2019 року.

З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду та користуючись своїм Конституційним правом, позивачем не вживалось досудового врегулювання, а прийнято рішення про звернення безпосередньо до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування зі страхової компанії.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Крім того, пунктом 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблого ОСОБА_3 входила донька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 31).

Отже, особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , є: дочка - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства м. Суми, актовий запис № 10 (а.с. 31).

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 5000,00 гривень. Отже, граничний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що передбачений п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961- IV, що належить позивачу становить 60000,00 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на вищевикладене, суд ураховує глибину душевних страждань потерпілої пов`язаних з тим, що вона безперечно отримала у зв`язку зі смертю батька душевну травму, наслідки якої мали вплив на їх психічний стан, що порушило звичний склад життя та потребує додаткових зусиль для його організації, що негативні для неї наслідки, які наступили в результаті смерті батька, є довічними, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи необхідно задовольнити та стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 60000,00 грн.

У відповідності до п. 27.4. Закону № 1961- IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

У статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» зазначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Як вбачається з матеріалів справи витрати на поховання загиблого батька на споруження надгробного пам`ятника, понесені позивачем підтверджуються завіреними копіями документів, та та пред`явленним до суду оригіналу свідоцтва про смерть (а.с. 15, 34, 35, 36, 37).

Таким чином, суд вважає, що виимога позивача щодо відшкодування понесених витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 50070,00 грн., що не перевищує 12 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на день настання страхового випадку підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням обраного Позивачем способу захисту права.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

За таких обставин, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача потрібно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги підтверджено наступними доказами:

-договором про надання правовничої допомоги від 31 грудня 2020 року, який укладено між адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» та ОСОБА_1

-детальним розрахунком робіт наданих послуг виконаних для надання правничої допомоги від 23.02.2021 року.

Враховуючи пропорційність задоволених вимог, критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку про задоволення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., які підлягають стягненню з Приватно Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія на користь ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 979, 999, 1167, 1168, 1201 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 13, 81, 133, 137, 141, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяне смертю фізичної особи, в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на поховання, та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 50070 (п`ятдесят тисяч сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.11.2021 року.

Суддя: Т.О. Зуб