Провадження 2-н/522/1948/21
УХВАЛА

15 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКОНАЛ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКОНАЛ» Шендрик А.С. звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 , 2304,73 грн. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та судові витрати у розмірі 227 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На адресу суду в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про реєстрацію місця проживання боржника. Відповідно до наданих відомостей ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 N 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

До заяви про видачу судового наказу не додано доказу того, що зазначена боржником особа наразі є власником квартири, де споживається електрична енергія чи є основним квартиронаймачем, не долучено також інших доказів, які б обґрунтували підстави вимоги про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , а саме факт її проживання у квартирі, де виникла заборгованість та користування послугами, які надає товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКОНАЛ», суд приходить до висновку, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Крім того заявник до заяви додав розрахунок заборгованності ОСОБА_1 за період з жовтня 2018 року по серпень 2021 року, при цьому згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири по АДРЕСА_2 , що є місцем надання послуг, з 01.11.2017 року є ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що письмових доказів, що підтверджують фактичне надання послуг заявником та отримання таких послуг боржником суду не надано, не вказані підстави перерахунку нарахувань, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 165 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКОНАЛ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Керуючись ст. ст. 165-167 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКОНАЛ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКОНАЛ», що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Косіцина В.В.