Справа № 502/957/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М. В.

за участю:

секретаря судового засідання - Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання договору купівлі - продажу дійсним

та

визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 15.12.1999 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідач продав, а позивач придбав домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер 3472.

15.12.1999 року зазначений договір купівлі продажу був зареєстрований Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 9, стр. 41. На сьогоднішній день позивач володіє зазначеним домоволодінням. Жодних скарг або претензій від будь-яких фізичних або юридичних осіб на його адресу не надходило. Незважаючи на вказане, у зв`язку з суперечністю правових норм на теперішній час неможливо внести відомості в єдиний реєстр нерухомого майна стосовно права власності на нерухоме майно, яке було посвідчено Товарною біржею "Одеська товарна біржа", внаслідок чого позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності.

На підставі вищезазначеного позивач просить суд:

- визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна № 3472 від 15.12.1999 року, укладеного між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований 15.12.1999 року на Одеській товарній біржі за реєстраційним номером 3472;

- визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на базу відпочинку яка в цілому складається з: адмінбудівлі, визначеної в технічному паспорті під літ. «А», площею 206.7 кв.м.; їдальня літ. «Б», площею 300 кв.м.; склад літ. «В», площею 100 кв.м.; склад літ. «Г», площею 100 кв.м.; пральня літ. «Д», площею 100 кв.м.; ігрова літ. «Е» площею 200 кв.м., корпус для відпочинку літ. «Ж», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «З», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «І», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «К», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «Л», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «М», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «Н», площею 120.4 кв.м.; вбиральня літ. «О», площею 10 кв.м.; вбиральня літ. «П», площею 10 кв.м.; альтанка літ. «Р»; альтанка літ. «С»; альтанка літ. «Т»; альтанка літ. «У»; стадіон - I; спортивний майданчик - II; мостіння - III; № 1 огорожа, загальною площею 1869,5 кв.м. та розташоване на земельній ділянці площею 35989 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повному обсязі, суд ухвалює рішення по справі у підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно договору купівлі - продажу № 3472 від 15.12.1999 року, зареєстрованого Одеською товарною біржею за реєстровим № 3472 встановлено, що ОСОБА_2 , який є членом біржі зі статусом «Н», в подальшому «Продавець» продав, а ОСОБА_1 , який є членом біржі зі статусом «Н», в подальшому «Покупець», придбав за ціною 120 000 гривень, які отримані продавцем до підписання договору, базу відпочинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на вищезазначене нерухоме майно, придбане позивачем на підставі відповідного договору купівлі-продажу, зареєстроване 15.12.1999 року в Кілійському бюро технічної інвентаризації, про що міститься відповідний штамп на біржовому договорі купівлі-продажу.

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, складеного ПП «Проект», встановлено, що база відпочинку в АДРЕСА_1 , згідно до характеристики будівель та споруд складається з: адмінбудівлі літ. «А», площею 206.7 кв.м.; їдальня літ. «Б», площею 300 кв.м.; склад літ. «В», площею 100 кв.м.; склад літ. «Г», площею 100 кв.м.; пральня літ. «Д», площею 100 кв.м.; ігрова літ. «Е» площею 200 кв.м., корпус для відпочинку літ. «Ж», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «З», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «І», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «К», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «Л», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «М», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «Н», площею 120.4 кв.м.; вбиральня літ. «О», площею 10 кв.м.; вбиральня літ. «П», площею 10 кв.м.; альтанка літ. «Р»; альтанка літ. «С»; альтанка літ. «Т»; альтанка літ. «У»; стадіон - I; спортивний майданчик - II; мостіння - III; № 1 огорожа, загальною площею 1869,5 кв.м. та розташоване на земельній ділянці площею 35989 кв.м.

При вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки договір купівлі-продажу сторонами було укладено у 1999 році, суд застосовує відповідні положення Цивільного кодексу УРСР, що діяли на момент укладення договору.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 48 ЦК УРСР передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах. Якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 27 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На дату укладання договору купівлі-продажу, товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст. ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі».

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як зазначено в п. 1.5 Розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлового політики України від 09.06.98 № 121, яка була чинною на час укладення сторонами відповідного договору купівлі-продажу та яка визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні, - державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 9 Додатку 1 до вказаної Інструкції, - договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, віднесено до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.

Оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 № 121, суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах набув право власності на придбане майно і не взмозі розпоряджатися ним на власний розсуд з причин, що не залежать від нього, у зв`язку з чим вважає, що право власності позивача підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому задовольняє позов.

Керуючись 10, 12, 81, 200,259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР, Законом України «Про товарну біржу», ст. ст. 16, 328 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна № 3472 від 15.12.1999 року, укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований 15.12.1999 року на Одеській товарній біржі за реєстраційним номером 3472.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на базу відпочинку яка в цілому складається з: адмінбудівлі, визначеної в технічному паспорті під літ. «А», площею 206.7 кв.м.; їдальня літ. «Б», площею 300 кв.м.; склад літ. «В», площею 100 кв.м.; склад літ. «Г», площею 100 кв.м.; пральня літ. «Д», площею 100 кв.м.; ігрова літ. «Е» площею 200 кв.м., корпус для відпочинку літ. «Ж», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «З», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «І», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «К», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «Л», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «М», площею 120.4 кв.м.; корпус для відпочинку літ. «Н», площею 120.4 кв.м.; вбиральня літ. «О», площею 10 кв.м.; вбиральня літ. «П», площею 10 кв.м.; альтанка літ. «Р»; альтанка літ. «С»; альтанка літ. «Т»; альтанка літ. «У»; стадіон - I; спортивний майданчик - II; мостіння - III; № 1 огорожа, загальною площею 1 869,5 кв.м. та розташоване на земельній ділянці площею 35989 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан