10 листопада 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 18 травня 2021 року придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до пп.3.3 п.3 договору купівлі-продажу відповідач зобов`язувався знятися з реєстрації обліку місця проживання до 18 травня 2021 року включно. 3 липня 2021 року відповідач надав їй розписку про те, що зобов`язується виселитися з квартири до 12 липня 2021 року. З 12 липня 2021 року і донині на її прохання та вимоги знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач не реагує. Реєстрація відповідача у належній їй на праві власності квартирі створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Ухвалою від 9 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У поданій 10 листопада 2021 року заяві представник позивача просить розгляд справи провести без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договором купівлі-продажу квартири від 18 травня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фесюк Т.В. за реєстровим №1255, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257078231 від 18 травня 2021 року.
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , колишній власник квартири, про що свідчить адресна картка № НОМЕР_1 від 13 липня 2021 року, видана Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним.
Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.34, 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідач у спірній квартирі не проживає, докази зворотнього у справі відсутні.
За положеннями ст.12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони і не надав доказів, які спростовують доводи позивача.
Оскільки відповідач, попередній власник квартири, не є членом сім`ї позивача, рестрація відповідача у належній позивачу квартирі перешкоджає останній в повній мірі реалізувати свої права як власника майна, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою, а тому позов належить задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя