Справа № 477/1298/20-ц
Провадження № 22-ц/812/1564/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Царюк Л.М., Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року, ухвалене по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на Ѕ частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності на цю частку, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просив рішення суду скасувати в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, оскільки, на його думку, суд першої інстанції в мотивувальній частині судового рішення послався на факт дарування йому, як сину позивача, садового (дачного) будинку, розташованого у м. Миколаєві Миколаївської області, що порушує його право на повагу до приватного і сімейного життя.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для сплати судового збору в розмірі 2 522 грн 40 коп., або надання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

26 липня 2021 року вищезазначена ухвала була отримана ОСОБА_1

05 серпня 2021 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Миколаївського апеляційного суду від 22 липня 2021 року направив засобами поштового зв`язку письмове клопотання, в якому він посилаючись на пункт 13 частини 1 статті 5 Закону «Про судовий збір», зазначає про звільнення його як учасника бойових дій від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржувати в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає тих прав, які скаржник вважає порушеними рішенням суду першої інстанції, та такими, що дають право на звернення до апеляційного суду зі звільненням від сплати судового збору.

До клопотання додана копія посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій від 14 березня 2016 року № НОМЕР_1 . Проте, скаржником не наведено правового обґрунтування порушення його прав як учасника бойових дій у судовому рішенні, ухваленому у цивільній справі у майновому спорі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

Системне тлумачення чинного законодавства в контексті пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для правового висновку, що встановлене згаданою нормою звільнення від сплати судового збору стосується випадків звернення перерахованих у ній осіб за захистом прав у випадку їх незабезпечення або порушення гарантій, преференцій, наданих відповідним законодавством виключно особам, що мають відповідний статус, зокрема статус учасника бойових дій.

Таку правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір" викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, що була підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Постанови Великої Палати Верховного Суду за ієрархією судових рішень мають перевагу над висновками колегії суддів, тому апеляційний суд не бере до уваги висновки колегії суддів, що викладені у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 572/2088/17, на які посилається скаржник.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 оскаржує рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області як особа, яка не брала участі у розгляді справи, а предметом спору у цій справі є припинення права власності шляхом грошової компенсації та визнання права власності, яке не зачіпає порядку, обсягу його соціальних гарантій чи будь-яким чином стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій, а тому відсутні правові підстави звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на вказане рішення суду першої інстанції на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 357 ЦПК України апеляційна скарга повертається заявнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Скаржник вимог судового рішення не виконав, а саме у встановлений строк не усунув недоліків апеляційної скарги, про які був обізнаний з ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 22 липня 2021 року, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню відповідно до положень статті 357 ЦПК України.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року, ухвалене по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська