ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2021 року

м. Харків

справа № 636/5261/18

провадження № 22-ц/818/145/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, завданих невиконанням грошового зобов`язання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 квітня 2019 року, постановлене під головуванням судді Дьоміної О.П., в залі суду в місті Чугуїв, Харківської області, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, завданих невиконанням грошового зобов`язання.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 06 березня 2019 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу від 06.06.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 пеню за невиконання умов договору купівлі-продажу від 06.06.2018 року, укладеному між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 77 137,07 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 штраф за невиконання умов договору купівлі-продажу від 06.06.2018 року, укладеному між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 18 291,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 716. 28 грн..

Додатковим рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 08 квітня 2019 року заяву представника позивача ФОП ОСОБА_1 - адвоката Калугіна О.Ю. про стягнення з відповідача витрат на професійні допомогу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 грн.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції та додатковим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення задоволено частково. Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 березня 2019 року змінено. В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення штрафу - відмовлено. Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 березня 2019 року в частині позовних вимог про стягнення пені за невиконання умов договору - залишено без змін. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2146,06 грн. у зв`язку з розглядом справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 08 квітня 2019 року по справі № 636/5261/18 провадження № 22-ц/818/737/20 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, завданих невиконанням грошового зобов`язання - до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 904/4507/18.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що додаткове рішення підлягає скасуванню, оскільки заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято та розглянуто судом після спливу строку на її подання, який закінчився на стадії судових дебатів. Також вказує, що суд першої інстанції помилково включив до судових витрат гонорар виконавця за прийняте рішення на користь замовника - вартістю 7 000 грн. Зазначає, що додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі, за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг. Судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав, а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг, а тому не може бути предметом договору.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість додатково рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 17000 грн., суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Матеріали справи свідчать про те, що представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 05.12:2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Калугіним О.Ю., копію акту здачі-приймання виконаних робіт від 17.03.2019 року за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги б/н від 05.12.2018 року, -яким підтверджується, що адвокатом ОСОБА_3 надавалася професійна-правнича допомога ФОП ОСОБА_1 у справі про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, завданих невиконанням грошового зобов`язання. Загальна сума оплати послуг професійної правничої допомоги складає 17 000 грн.Копією квитанції від 11.03.2019 року №257703 підтверджено оплату ФОП ОСОБА_1 на користь адвоката Калугіна О.Ю. 17 000 грн. за представництво в Чугуївському міському суді Харківської області у справі за №636/5261/18.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 06 березня 2019 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу від 06.06.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 пеню за невиконання умов договору купівлі-продажу від 06.06.2018 року, укладеному між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 77 137,07 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 штраф за невиконання умов договору купівлі-продажу від 06.06.2018 року, укладеному між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 18 291,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 716,28 грн..

При цьому, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, витрати пов`язанні з розглядом справи покладаються на відповідача.

Разом з тим, постановою Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 березня 2019 року було змінено. В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення штрафу - відмовлено. Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 березня 2019 року в частині позовних вимог про стягнення пені за невиконання умов договору - залишено без змін.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції, та позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено на 80,83% (з 95428,07 грн. до 77137,07 грн.), у зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що стягненню підлягають витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог.

За таких обставин, додаткове рішення слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача суму понесений витрат на правничу допомогу пропорційно задоволених вимог у розмірі 13741,10 грн. (17000*80,83%).

Посилання апелянта на те, що заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято та розглянуто судом першої інстанції після спливу строку на її подання спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи міститься поштовий конверт, з якого вбачається, що заяву про ухвалення додаткового рішення було подано на пошту 11.03.2019 року, тобто у встановлений законом строк (а.с.67 том.1).

Також колегією суддів не приймається до уваги посилання апелянта на те, що суд першої інстанції помилково включив до судових витрат гонорар виконавця за прийняте рішення на користь замовника - вартістю 7 000 грн, зазначаючи, що додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі, за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Згідно пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Вказане узгоджується з висновком Верховного суду, викладеного в постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Враховуючи, що витрати за надання правничої допомоги адвокатом було сплачено на час подання заяви про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі, підстав для відмови у компенсації витрат за рахунок іншої сторони колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, - -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 квітня 2019 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13741,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 13.01.2021 року.