ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1683/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/1967/21 Категорія: на ухвалу Степченко М.Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Єльцова В.О.

Секретар Винник І.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»;

третя особа приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно В.І.;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2021 року про відмову у забезпеченні позову, постановлену під головуванням судді Степченка М.Ю. у Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно Валентина Іванівна про визнання недійсним договору іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно Валентина Іванівна про визнання недійсним договору іпотеки.

08.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову по справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно Валентина Іванівна про визнання недійсним договору іпотеки.

Заява мотивована тим, що до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бедуля Л.М. подала позовну заяву про визнання недійсним договору іпотеки № 2301/0207/88-768-Z, який був укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно В.І., реєстр № 475. Вказаний договір іпотеки укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2301/0207/88-768, що укладено 09.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2

ОСОБА_1 вказує, що будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який був переданий іпотечним договором в іпотеку, був придбаний ОСОБА_2 у зареєстрованому з нею шлюбі, а отже, є спільною сумісною власністю подружжя та був переданий в іпотеку банку без належного погодження із ОСОБА_1 . Таким чином, заявниця звернулася до суду з позовом про визнання недійсним вказаного договору іпотеки.

Крім того, на виконанні Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 52664070 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», що є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» грошової заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

11.06.2021 року старшим державним виконавцем в рамках вказаного виконавчого провадження було проведено виконавчу дію стосовно спірного майна і винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме : вказаного вище будинковолодіння.

У зв?язку з вищевикладеними обставинами, ОСОБА_1 вважає, що на даний час існує необхідність у забезпечені позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки нерухоме майно, на яке звернуто стягнення буде реалізоване органами ДВС з прилюдних торгів. Таким чином, заявниця ОСОБА_1 просить забезпечити її позов шляхом зупинення виконавчого провадження № 52664070 в частині виконання постанови про опис та арешт майна боржника, а також заборонити здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого провадження, а саме : проведення процедури реалізації заставного майна, зазначеного вище будинку.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно Валентина Іванівна про визнання недійсним договору іпотеки - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що забезпечення позову, що застосовуються судом, визначається відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Скаржник ОСОБА_1 вважає, що, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції мотивував таку відмову, порушуючи норми статей 151 та 153 ЦПК України.

В апеляційній скарзі зазначається, що згідно до положень ч.3 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з?ясування питань, пов?язаних із зустрічним забезпеченням.

ОСОБА_1 вважає, що суд передчасно зробив висновки щодо відсутності обґрунтування обраного виду забезпечення і доказів можливості відчуження майна, оскільки, встановивши такі обставини, всупереч наведеним вище положенням, суд першої інстанції не викликав заявника та не дослідив цих обставин, чим вона вважає, суд порушив норми процесуального права. Натомість суд зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що є підставою для застосування апеляційним судом положень п.3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

У зв?язку з вищевикладеними обставинами, ОСОБА_1 просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2021 року по справі № 695/1967/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05.10.2021 на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Пивоварова В.І.

Представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Пивоваров В.І. вказує, що згідно свідоцтва № 2712 житловий будинок, який є предметом іпотеки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

У відзиві представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Пивоваров В.І. вказує, що на сьогодні позичальником ОСОБА_2 перед кредитором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість по кредитному договору № 2301/0207/88-768 від 09.02.2007 року не погашена. В спростування доводів апеляційної скарги у відзиві вказується, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що не вжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому, існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об?єктивний характер.

Представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Пивоваров В.І. вказує, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв?язку із застосуванням відповідних заходів.

У відзиві представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Пивоваров В.І. звертає увагу, що згідно ухвали Верховного Суду від 12.08.2021 року по справі № 752/7475/21 недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У зв?язку з вищевикладеними обставинами, представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Пивоваров В.І. просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2021 у справі № 695/1967/21 відмовити. Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2021 року залишити без змін.

Учасники розгляду справи повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від учасників розгляду справи не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, який з?явився в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об?єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин заяви про забезпечення позову, судом не допущено порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на підставі поданих доводів та аргументів заявника, оскільки виходив з інтересів не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні, адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, які просила застосувати позивач та предметом позову, зазначивши в ухвалі, що забезпечення позову у вищезазначений позивачем спосіб не відповідатиме критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню в зв?язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та не відповідає інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає висновки суду такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки не вбачає, що судом при постановленні ухвали допущено порушення вимог процесуального права, а висновки суду відповідають встановленим обставинам у справі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Із аналізу статей 150- 153 ЦПК України слід дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову це є сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливими виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно В.І. про визнання недійсним договору іпотеки.

Зі змісту заяви вбачається, що 09.07.2007 року між АК Банком «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк», згодом «Омега Банк», а потім ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 2301/0207/88-768-Z. В забезпечення умов іпотечного договору ОСОБА_2 передав банку в іпотеку жилий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею будинку 156,0 кв. м., жилою площею будинку 100,9 кв. м.

Заявник ОСОБА_1 наполягає, що будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який був переданий іпотечним договором в іпотеку, був придбаний ОСОБА_2 у зареєстрованому з ОСОБА_1 шлюбі, а отже, будинок є спільною сумісною власністю подружжя, та був переданий в іпотеку банку без належного погодження із ОСОБА_1 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Предмет іпотеки належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Золотоніської міської ради 02.06. 2000 року.

На виконанні Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 52664070 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», що є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» грошової заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

24.11. 2016 року державним виконавцем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого 08.02. 2012 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення боргу в сумі 388407, 60 грн.

Суд першої інстанції вказав в ухвалі про відмову у забезпеченні позову, що вчинення державним виконавцем дій спрямоване саме на виконання рішення суду, що ніяк не пов`язано з обмеженням прав заявника.

Колегія суддів апеляційного суду відзначає те, що заявник ОСОБА_1 просить у заяві про забезпечення позову про зупинення виконавчого провадження № 52664070, відкритого Золотоніським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та забезпечити позов шляхом заборони здійснення будь- яких дій відносно виконання процедури реалізації заставного майна будинку АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції послався на судові рішення від 10.03.2020 року у справі № 750/12430/19, від 28.05.2020 року у справі № 211/374/20, від 30.11.2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.., в яких Верховний Суд вказує, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судових рішень, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумісних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання інших судових рішень, що набрали законної сили, враховуючи, що рішення про стягнення заборгованості по кредиту виконується вже тривалий час і не виконано в повному обсязі.

Згідно роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12. 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Як вже зазначалося вище, по справі № 695/1967/21 відкрито виконавче провадження Золотоніським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на підставі виконавчого листа від 08.02.2012 року державним виконавцем здійснюється виконання рішення, яке набрало законної сили і в рамках цього ж рішення суду здійснюється опис та арешт майна.

З ухвали суду вбачається, що посилання заявниці на п.5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є безпідставним, оскільки порядок застосування такого виду забезпечення позову можливий тільки, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що прямо передбачено нормами ЦПК України.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання договору іпотеки недійсним.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скаржник ОСОБА_1 , не звернула уваги на вимоги закону, подала заяву про забезпечення позову, яка суперечить розумності та обґрунтованості вимог інших учасників спірних правовідносин, запобіганню порушення в зв?язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та є такою, що не відповідає інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законної ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні, а апеляційна скарга є безпідставною і не підлягає задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, тому не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2021 року про відсову у забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно Валентина Іванівна про визнання недійсним договору іпотеки - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 5.11.2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

В.О. Єльцов