Справа №490/2180/20
Провадження № 22-ц/812/1895/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану адвокатом Івановою Тетяною Вікторівною

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2021 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Черенковою Н.П., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,-

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2020 року акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 30 січня 2020 року за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , представниками позивача-контролерами АТ «Миколаївобленерго», виявлено порушення п.п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі- ПРРЕЕ), а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку поза приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду. На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № К-5970. У відповідності до вказаного акту, відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень. Комісією на підставі п.8.4.3 ПРРЕЕ за період з 30 січня 2019 року по 30 січня 20202 року було проведено розрахунок вартості не облікованої електроенергії на суму 121 535 грн.52 коп.

Вказують, що копію протоколу з рішення комісії від 30 січня 2020 року №77 та додатковий рахунок для сплати вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої по акту направлено ОСОБА_1 поштовою кореспонденцією 06 березня 2020 року.

Станом на 30 березня 2020 року рахунок вартості необлікованої електричної енергії відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим виник борг.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії в сумі 121 535 грн.52 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» 121 535 грн.52 коп. боргу за необліковану електроенергію та 2 102,00 грн. судового збору.

Мотивуюче судове рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 та є його власником, споживає електричну енергію, розподіл якої здійснює АТ «Миколаївобленерго», але договір на користування електричною енергією не укладала, хоча це є її обовязком, особистий рахунок не відкрито, за такого, електрична енергія нею безобліково споживається та не оплачується.

Враховуючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, позаяк відповідач завдала збитків позивачу, в результаті самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу відкритою електропроводкою поза приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду.

При цьому представники позивача діяли в межах та у спосіб, передбачений законом. Розмір збитків відповідає приписам п.п.8.4.2,8.4.8,8.4.13 ПРРЕЕ.

В апеляційній скарзі особа, яка її подала вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Тому, просила рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що з формулювання виду порушення в акті №К-5970 від 30 січня 2020 року незрозумілим є яке саме конкретне порушення було допущено ОСОБА_1 , що саме було підключено та до чого відбулося таке підключення, яким чином таке підключення було здійснено, та які конкретні дії ОСОБА_1 були вчиненні, що призвело до виникнення порушення, звідки відбулося підключення, відсутнє взагалі посилання на конкретну обставину.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами відсутні договірні зобов`язання. Однак, встановлена обставина не узгоджується з доказами, що наявні у матеріалах справи, зокрема з протоколом №77 від 30 січня 2020 року та розрахунком К5970 від 30 січня 2020 року, які містять посилання на особовий рахунок № НОМЕР_1 . А відтак вказані докази спростовують факт відсутності між сторонами укладеного договору.

Крім того, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки підпункт 6 пункту 8.4.2 ППРЕЕ не містить санкції за вчинення порушення, а лише взагалі визначає можливість оператора визначити обсяг та вартість необлікованої електричної енергії в разі встановлення факту самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Також, позивачем не було зазначено у позові, яке саме порушення із тих, що входить в перелік, який містить підпункт 5.5.5 ПРРЕЕ, було допущено відповідачем, і про таке порушення позивач лише зазначає в якості цитати, яка в дійсності не відповідає змісту акту №К-5970 від 30 січня 2020 року.

В той же час суд першої інстанції уточнив, що відповідачем було порушено підпункти 1,7,12.20,25 пункту 5.5.5.ПРРЕЕ, що є виходом за межі позовних вимог, оскільки позивач не зазначав про такі порушення у позові.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Під час судового розгляду також було проігноровані доводи відповідача відносного того, що позивачем не доведено що саме виявлений провід постачав до будинку електричну енергію, не встановлено куди саме заведений цей провід та чи з`єднується і іншим проводом, походження якого працівниками позивача з невідомих причин взагалі не було встановлено.

Відповідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2008 року виділено та визнано за ОСОБА_1 право власності на 30/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , про що згодом видано свідоцтвом про реєстрацію права власності за №2521 від 26 грудня 2008 року.

За нотаріально посвідченим договором дарування від 14 травня 2010 року, (реєстровий номер 961), ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 9/100 часток домоволодіння АДРЕСА_3 , які складаються із двох житлових кімнат 4-2, 4-3, коридору 4-1, кухні 4-4 в житловому будинку літери А.

Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 . Відповідач споживає електричну енергію, розподіл якої здійснює АТ «Миколаївобленерго», але договір на користування електричною енергією не укладався, особистий рахунок не відкрито, за такого, електрична енергія безобліково споживається та не оплачується.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.ч.1 2 ст. 77 ЗУ « Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

30 січня 2020 року контролерами АТ «Миколаївобленерго» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складено акт К5970, згідно якого ОСОБА_1 у АДРЕСА_4 , у частині будинку, який належить їй на праві власності, допустила самовільне підключення електроустановок до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, чим порушила п.п.6 пункту 8.4.2 правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 312.

Даний акт без зауважень підписаний ОСОБА_1 , другий екземпляр акту отриманий.

До акту складена схема електропостачання без особового рахунку, де зафіксовано місце підключення поза облікової електроустановки - накид, підписаний ОСОБА_1

30 січня 2020 року ОСОБА_1 на ім`я голови комісії з розгляду актів про порушення написала заяву, в якій просила розглянути акт про порушення К 5970 від 30 січня 2020 року на комісії, та дала згоду на проведення розрахунку вартості необлікованої електричної енергії відповідно до вимог 8.4.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою від 18 липня 2019 року № 1525.

Відповідно до протоколу № 77 засідання комісії з розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією для населення № К5970 від 30 січня 2020 року вартість не облікованої електричної енергії становить 121 535 грн.52 коп. Розрахунок проведений у відповідності до п.8.4.13 правил роздрібного ринку електричної енергії за один рік -за період з 30 січня 2019 по 30 січня 2020 року (а.с.7).

Підставою позову зазначено заподіяння майнової шкоди, шляхом безоблікового використанням відповідачем електроенергії.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312.

Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

За змістом ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку тощо.

Відповідно до абз. 4 п. п. 5.5.5 п. 5.5 Закону України «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ) споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Згідно до абз. 20 п. п. 5.5.5 п. 5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п. п. 8.2.5. п. 8.2 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цих осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. п. 8.2.6. п. 8.2. на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно підпункту 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

За змістом п.п.2 п. 8.4.8. ПРРЕЕ, якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - розрахунок збитків безоблікового споживання електричної енергії здійснюється з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Згідно п. 8.4.13 ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави. При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення ПРРЕЕ, внаслідок чого позивачу заподіяні збитки, які підлягають стягненню з останньої.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, застосував норми матеріального права, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив докази і надав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про порушення № К5970 від 30 січня 2020 року є незрозумілим, оскільки не зазначено, яке саме конкретно порушення було допущено ОСОБА_1 , що саме було підключено та до чого відбулося таке підключення, яким чином таке підключення було здійснено, та які конкретні дії ОСОБА_1 були вчиненні, що призвело до виникнення порушення, звідки відбулося підключення, відсутнє взагалі посилання на конкретну обставину, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

В акті, відповідно Постанови НКРЕП, якою затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, чітко зафіксовано та описано виявлене порушення, яке виразилось у самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі оператора системи розподілу, відкритим способом з порушенням схеми обліку, що є власністю оператора системи розподілу. Також там наведено схему електроживлення споживача із зазначенням на ній самовільного підключення. Факт безоблікового споживання електричної енергії зафіксовано актом про порушення, який підписано представниками працівниками позивача і споживачем ОСОБА_1 . Остання жодних зауважень щодо встановлення такого факту до складеного акту про порушення не заявила, власноруч написав «зауважень не маю». Отже остання визнала факт допущеного нею порушення.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, тобто власник зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

Так, матеріалами справи доведено, що відповідач допустила необліковане споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення електричного дроту до електричної мережі.

З огляду на зазначене, відповідач ОСОБА_1 як власник вказаного житлового будинку, має нести відповідальність за порушення ППРЕЕ. Крім того, суд дійшов обгрунтованого висновку про обов`язок відповідача відповідати за порушення ППРЕЕ, оскільки вона є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність договору про надання послуг електропостачання є неспроможним, оскільки факт відсутності вказаного договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг та відшкодування завданих збитків.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з електропостачання ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносини не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування збитків.

Більш, у зв`язку з відсутністю особового рахунку за спірною адресою та складання акту про порушення, позивачем створено особовий рахунок № НОМЕР_1 , в який внесені дані згідно акту від 30 січня 2020 року. Після повної сплати вартості необлікованої електричної енергії особовий рахунок закривається, тому, твердженні відповідача про те, що вартість необлікованої електричної енергії нарахована іншій особі за іншою адресою або те, що вказаний особовий рахунок спростовує відсутність між сторонами укладеного договору є безпідставними.

Відповідно до статті 19 Конституції України, статтей 1, 10 ЦПК України вийти за межі заявлених вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що підставою позову зазначено заподіяння майнової шкоди, шляхом безоблікового використанням відповідачем електроенергії, встановлення факту порушення користування електричною енергією та відповідність за порушення яких передбачено Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, на які посилався у позові позивач.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції всупереч вимог закону вийшов за межі позовних вимог є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, оскільки вони грунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів.

Отже доводи апеляційної скарги є такими, які не мають суттєвого значення, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, відсутні підстав для розподілу судових витрат в силу статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 375, 381,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Івановою Тетяною Вікторівною залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 08 листопада 2021 року.