Справа № 185/269/21
Провадження № 2/185/3114/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, яка потребує матеріальної допомоги -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання до 30 червня 2023 р., але не більше як до досягнення ним 23 років.

У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що у період з 17 листопада 1999 року по 29 листопада 2018 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається на I курсі денного відділення гірничого факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», період навчання з 01 жовтня 2020 р. по 30 червня 2023 р. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем, відповідачка відповідно до судового наказу сплачувала аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини її доходу. На теперішній час син продовжує навчання, проживає з позивачем. ОСОБА_2 проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Відповідачка працездатна, має постійне місце роботи, стабільний дохід тому може надавати матеріальну допомогу.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, а саме у розмірі 1/10 частини з усіх видів її заробітку, що складає біля 700 грн. щомісячно. Зазначила, що син отримує стипендію, крім того у вільний від навчання час він може підробляти і частково забезпечувати себе. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, в якому розмірі він надає матеріальну допомогу сину. Просила урахувати, що вона вимушена винаймати житло, має кредитні зобов`язання, крім того її заробітна плати є значно меншою ніж у позивача.

Представник відповідача - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Зазначила, що матеріальне становище відповідачки надає їй можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини.

Суд, вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Так, судом по справі встановлено, що з 17 листопада 1999 року по 29.11.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 є матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5).

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем.

Спору щодо постійного місця проживання дитини між сторонами немає.

Відповідач з 15.09.2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18, 48)

На даний час ОСОБА_5 є студентом I курсу денного відділення гірничого факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», що підтверджується довідкою № 17/28-1325 від 23 грудня 2020 року (а. с. 11).

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, дитина проживає з батьком, навчається на денному відділенні і знаходиться на повному забезпечення позивача. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Правовідносини між сторонами регулюються СК України.

За частиною 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно ст. 199 СК України, якщо дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжує навчатися і що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів із відповідачки на утримання її повнолітньої дитини, судом встановлено, що відповідачка є працездатною, працює і отримує регулярний дохід, який становить 8000 грн., хронічними захворюваннями не страждає. Крім того, як зазначає відповідачка зі своєї заробітної плати вона оплачує житло, яке винаймає, комунальні послуги, витрати на погашення кредиту, харчування, одяг, проїзд до місця роботи.

Крім того, суд враховує що повнолітня дитина ОСОБА_5 отримує стипендію у розмірі 1300 грн.

Враховуючи матеріальний стан сторін, стан здоров`я відповідачки, її спроможність надавати матеріальну допомогу, волевиявлення позивача на отримання аліментів у частині від заробітку (доходу) та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p.) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліментипідлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 14 січня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України)

Отже витрати на правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 610,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 908,00 грн., а також витрати за надання правової допомоги адвоката в розмірі 610,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, яка потребує матеріальної допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Петровеньки, Слов`яносербського району Луганської області, аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/8 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати за надання правової допомоги адвоката в розмірі 610 (шістсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С. Г. Юдіна