КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/9521/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/14634/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника ОСОБА_4 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Сенюти В.О., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0865га, кадастровий номер земельної ділянки :62:146:0116, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 та на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0914 га, кадастровий номер земельної ділянки :62:146:0114, та визнати за нею право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5

20.07.2021 позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки за інформаційною довідкою № 260086799 та № 260088536 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на цих земельних ділянках здійснюється будівництво багатоквартирного будинку.

Ухвалою Деснянськогорайонного суду м. Києва від 21.07.2021 заяву задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0865га, кадастровий номер земельної ділянки :62:146:0116, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 та на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0914 га, кадастровий номер земельної ділянки :62:146:0114.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 через представника подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу,оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування обставин справи та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позовувідмовити. Зазначає, що в апеляційному суді розглядається його апеляційна скарга на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2019, яким за позивачкою визнано право власності на спірні земельні ділянки. Відтак спірні земельні ділянки уже були предметом судового розгляду, а тому позивачка ввела суд в оману приховавши інформацію про існуючі судові рішення з того ж предмету спору, що свідчить про зловживання процесуальними правами. Вимога про витребування земельних ділянок є похідною вимогою. Похідні вимоги мають бути обгрунтованими доказами, проте з тексту рішень вбачається, що позивачка не має таких доказів. Не мав таких доказів і нібито спадкодавець ОСОБА_5 ОСОБА_2 є єдиним і законним власником цих земельних ділянок.

У відзиві представник позивачки ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість. Зазначає, що ОСОБА_5 був власником спірних земельних ділянок на підставі договорів купівлі - продажу від 17.11.2008 та від 18.11.2008, які не скасовані та не оскаржувалися. Проте позивачка не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки ці ділянки після смерті ОСОБА_5 були продані 21.12.2016 ОСОБА_2 . Тобто продавці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повторно продали ті ж самі земельні ділянки. Позивачкою заявлено даний позов до інших відповідачів та з інших процесуальних підстав. Оскільки у позові ставиться питання про витребування спірних земельних ділянок на користь позивачки суд обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач у заяві про забезпечення позову просила накласти арешт на спірні земельні ділянки.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідачі будуть діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір стосовно земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0865 га, кадастровий номер земельної ділянки :62:146:0116, та за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0914 га, кадастровий номер земельної ділянки :62:146:0114, якіна праві власності зареєстрованіза ОСОБА_2 .

Суд наклав арешт лише на ті земельні ділянки, які є предметом спору.

Оскільки у позові ставиться питання про витребування спірних земельних ділянок, то у разі задоволення позову ОСОБА_2 втрачає статус власника цих земельних ділянок, а відтак відчуження ним земельних ділянок до вирішення спору призведе до того, що виконання рішення суду стане неможливим.

Заява про забезпечення позову є обґрунтованою.

Оскільки між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності перебування у власності відповідача земельних ділянок, а відчуження цих земельних ділянок може призвести до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову, суд правильно забезпечив позов шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки до вирішення спору.

Обмеження прав власника, встановлених даною ухвалою, не є порушенням права власності, а є механізмом залишення на час розгляду справи спірного майна у тому стані, вякому воно перебувало на час подачі позову. Таке обмеження є тимчасовим, та у разі відмови у позові скасовується.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірні земельні ділянки уже були предметом судового розгляду не є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову. У разі, якщо суд встановить, що спір між тими ж сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав уже розглянуто і рішення набрало законної сили, то провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі є підставою для скасування заходів забезпечення позову, проте ці обставини не є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову.

Представник позивачки зазначив, що позов у даній справі заявлено до відповідача ОСОБА_2 , який не був стороною у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, та вимоги стосуються витребування спірних земельних ділянок від ОСОБА_2 , які не були предметом розгляду у іншій справі.

Дані доводи підтверджуються і копією рішення Київського апеляційного суду від 16.09.2021, яке надано представницею ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є єдиним і законним власником спірних земельних ділянок є фактично доводами по суті спору, проте при розгляді питання про забезпечення позову суд не вирішує питання по суті, а лише перевіряє наявність чи відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки предметом спору є земельні ділянки, суд першої інстанції мав правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на ці земельні ділянки.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянськогорайонного суду м. Києва від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 08.11.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук