Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4235/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Королівської ОТГ, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Королівської ОТГ, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майна.

Вказаний позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки- ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що виникли розбіжності у запису матері позивачки у свідоцтві про смерть, де вона вказана як « ОСОБА_3 » та у свідоцтві про народження позивачки, вказана « ОСОБА_4 », позивачка звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. За наслідками розгляду заяви 03.06.2016 року Березнівський районний суд Рівненської області постановив рішення, яким встановив факт, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, зокрема: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки КП «Виноградівське РБТ1» №965 від 22.10.2020р. житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Веряцькою сільською радою 01.04.2006 року, згідно рішення виконкому Веряцької сільської ради за №27 від 26.02.2004 року. Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, оскільки своєчасно звернулася в нотаріальну контору за прийняттям спадщини. Інших спадкоємців, котрі прийняли спадщину, немає.

При зверненні в нотаріальну контору в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

У зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Представник Королівської ОТГ у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого позову.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки- ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що виникли розбіжності у запису матері позивачки у свідоцтві про смерть, де вона вказана як « ОСОБА_3 » та у свідоцтві про народження позивачки, вказана « ОСОБА_4 », позивачка звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. За наслідками розгляду заяви 03.06.2016 року Березнівський районний суд Рівненської області постановив рішення, яким встановив факт, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, зокрема: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки КП «Виноградівське РБТ1» №965 від 22.10.2020р. житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Веряцькою сільською радою 01.04.2006 року, згідно рішення виконкому Веряцької сільської ради за №27 від 26.02.2004 року. Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, оскільки своєчасно звернулася в нотаріальну контору за прийняттям спадщини. Інших спадкоємців, котрі прийняли спадщину, немає.

При зверненні в нотаріальну контору в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

У зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами втрачені, про що мною подано оголошення в газету.

Таким чином, не дивлячись на той факт, що позивачка фактично прийняла спадщину, однак у зв`язку з відмовою її нотаріального оформлення вона не в змозі оформити своє право на спадщину.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за житгя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.392 ЦК України «власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».

Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» 3 урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

У той же час. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України).

Згідно ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 , надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом має законне право на визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності в цілому порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,5 кв.м., житлова площа 22,1 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта