Справа № 314/2766/21
Провадження № 2/314/1055/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:головуючого судді Кононенко І.О.,секретар судового засідання Билименко Т.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №314/2766/21 за позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 року ОСОБА_3 , звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що із відповідача стягуються аліменти за рішенням суду, з 30.05.2017 року по 31.12.2020 року утворилася заборгованість за прострочення сплати аліментів у сумі 45 340,01 грн. Представник позивача на позовних вимогах наполягала , відповідач проти позову заперечив вказав, що працює нестабільно , тому сплачував несистематично , був в армії , декілька разів працював офіційно на заводі, наразі знаходиться на обліку в центрі зайнятості .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з відповідача по справі стягуються аліменти при примусовому виконанні виконавчого листа 314/2002/17 від 12.07.2017 року виданого Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини від його заробітку щомісяця починаючи з 30.05.2017 року, при цьому державним виконавцем складено відповідний розрахунок на базі якого позивач здійснила розрахунок заборгованості пені.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Відповідачем в цій справі не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано доказів на їх підтвердження , які (відповідні обставини) не дають можливості йому працювати та які б могли слугувати достатньою підставою для звільнення позивача від заборгованості за аліментами.

При цьому зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, підлягає з`ясуванню розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановлення строку, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - вирахувати розмір пені.

Разом з тим за змістом ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач сплачував аліменти несистематично, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів згідно розрахунку позивача з початку періоду розрахунку а саме з 30.05.2017 року до 31.12.2020 року складає 45340,01 грн., проте остання не може бути вище 100 відсотків заборгованості , а згідно останніх за часом відомостей державного виконавця станом на 31.12.2020 року заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня з переплатою 5454,17 грн. , таким чином суд приходить до висновку , що за наявними матеріалами справи на момент подачі позову заборгованості відповідача із сплати аліментів немає , що є підставою для відмови у позові, керуючись ст.ст., 264, 265, 354, ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

08.11.2021