Єдиний унікальний номер: 448/638/20
Провадження № 2/448/56/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

25.10.2021 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) у залі суду м.Мостиська (Львівська область, Яворівський район, місто Мостиська, вулиця Грушевського, 1/9, 81300) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про: захист прав споживачів, що полягає у визнанні рішення центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу і донарахування за втручання в роботу газового лічильника,

учасники справи:

сторона позивача:

позивач ОСОБА_1 , не з`явився,

його представник-адвокат Дунас Р.Т., не з`явився, (заява),

сторона відповідача:

представник відповідача адвокатка Олійник О.О. (в режимі відеоконференції),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

в с т а н о в и в:

Описова Частина.

І.Короткий виклад обставин справи:

Громадянин ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся до суду із вказаним позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (надалі Відповідач), в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природнього газу Кодексу газорозподільчих систем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» від 18.12.2019 року; визнати незаконним та скасувати донарахування не облікованого та донарахованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості згідно акту розрахунку від 27.02.2020 року, згідного якого йому (Позивачу) донараховано 15075,82 грн. за період роботи з 21.06.2019 року по 21.10.2019 року, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він (Позивач) є спадкоємцем житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що 21.10.2019 року до належного йому будинку прийшло двоє працівників Відповідача з метою перевірки приладів обліку природного газу. При перевірці газових приладів та газового лічильника було виявлено нібито «відсутні пломби на корпусі лічильникам РЛ № 1281673 с6».

Покликався на те, що 18.09.2013 року Мостиським УЕГГ ПАТ «Львівгаз» у відповідності до технічних умов було погоджено проект реконструкції газифікації будинку по АДРЕСА_1 . До газової мережі було підключено наступні газові прилади: плита ПГУ, ВПГ, газовий котел. Встановлення вказаних газових приладів та газового лічильника здійснювалось працівниками Мостиського УЕГГПАТ «Львівгаз». Протягом 7-ми років з часу реконструкції газової мережі кожного місяця працівник Мостиського УЕГГ безперешкодно знімав покази з лічильника, при потребі мав доступ до всіх газових приладів.

І протягом усього часу жодних зауважень чи претензій до нього (Позивача) чи інших, членів родини не було. Про ці обставини він (Позивач) повідомив працівників ПАТ «Львівгаз».

Вказував на те, що він (Позивач) наголошував представникам Відповідача, що лічильник встановлений ще в 90-их роках, до проведеної реконструкції газорозподільної системи будинку, лічильник жодного разу не брали на повірку. ?

Зазначав, що незважаючи на ним вказане, працівники Відповідача склали акт про порушення від 21.10.2019 року. Причому його (Позивача) вдома на той час не булі і він не був присутній при проведенні перевірки. Вдома перебувала його матір (особа похилого віку), яка| не бачила як проводиться сама перевірка.

Стверджував, що 02.02.2020 р. ним (Позивачем) отримано повідомлення на ім`я померлого батька ОСОБА_3 , про припинення газопостачання та акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01.06.2019р. по 21.10.2019 р. в сумі 15075 грн. 82 коп. При проведенні вказаного розрахунку враховано опалювальну площу - 82,18 м.кв., тобто площу всього будинку, а також по всіх наявних в мене газових приладах. Вказане донарахування було здійснено на підставі рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог кодексу ГРС від 18.12.2019 року.

Наголошував на тому, що Відповідач незаконно донарахував йому (Позивачу) до оплати за користування всіма газовими приладами в будинку, які знаходяться після лічильника і газ по яких обліковувався в лічильнику і сплачувався ним кожного місяця.

08.09.2020 року від сторони Відповідача на адресу суду надійшов відзив на вищевказаний позов. У вказаному відзиві представник Відповідача зазначає наступне:

Щодо нормативного регулювання спірних правовідносин АТ «Львівгаз» та Позивачем.

Спірні правовідносини між позивачем та АТ «Львівгаз» регулюються договором розподілу природного газу, типова форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі - Договір розподілу), укладеного шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року (далі - Кодекс ГРС), нормами Цивільного кодексу України та рядом інших підзаконних нормативно-правових актів.

Договір розподілу природного газу укладений між сторонами регламентує правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідач приєднався до умов договору розподілу природного газу на умовах типового шляхом подання заяви приєднання (газоспоживаючий об`єкт позивача знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ).

Договір розподілу природного газу регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки обсягів природного газу до об`єкту позивача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1. розділу І договору).

Щодо проведення перевірки вузлів обліку та їх складових згідно вимог Кодексу ГРМ.

Відповідно до гл.1 розділу І Кодексу ГРМ:

- несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

- несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу;

- пошкодження пломб - відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та встановлених пломб і магнітних індикаторів);

- контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу.

Відповідно до п.п.1-3 гл.9 розділу X Кодексу ГРМ суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам Оператора ГРМ (іншого суб`єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку.

21.10.2019р. працівниками АТ «Львівгаз» здійснено перевірку комерційного ВОГ за адресою; Львівська обл., м.Мостиська, вул. Б.Лепкого, 12. За результатами перевірки було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРО), а саме: відсутність мастичних пломб на корпусі лічильника газу РЛ № 1281673 G6 та складено акт про порушення бланк № 006011 від 21.10.2019р. Після виявлення вищевказаного порушення представниками відповідача було складено протокол щодо направлення на експертизу. При цьому, присутня при складанні вищевказаних актів особа від підпису відмовилася, про що було зазначено в актах.

31.10.2019р. експертизою встановлено цілісність заводського та повірочного тавра - відсутні (п.3 акту експертизи); цілісність лічильного механізму та корпусу - збиті шліци гвинтів кріплення на корпусі лічильника (п. 4 акта експертизи), що підтверджується протоколом щодо направлення ЗВТ на експертизу від 21.10.2019р. бланк № 0004074. Таким чином експертизою встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника.

Позивач порушив умови договору - допустив несанкціонований відбір природного газу.

Позивач пошкодив мастичні пломби на корпусі лічильника та здійснював відбір природного газу з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до пп. 7 п. 7.4 розділу 7 договору споживач зобов`язується: дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пп. 5 п. 7.4 розділу 7 договору споживач зобов`язується: не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до п. 5 Глави 5 Розділу X Кодексу ГРС, власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

За порушення умов договору Позивач зобов`язаний понести відповідальність - оплатити вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про ринок природного газу» несанкціонований відбір природного газу є правопорушенням на ринку природного газу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.8.1 розділу 8 договору розподілу природного газу за невиконання або належне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором та чинним законодавством України.

Згідно пп.1 п.7 Глави 9 Розділу X Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб.

Відповідно до п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС пошкодження пломб - відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії пиву постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на зберігання ЗВТ/лічильника газу та встановлених пломб і магнітних індикаторів).

У відповідності до абз.2 п.7 Глави 9 розділу X Кодексу ГРС розрахунок необлікованого або пікового частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про рушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

АТ Львівгаз проведено донарахунок необлікованого об`єму природного газу з дотримання вимог законодавства.

Відповідно до п.11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про рушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково) або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

За результатами засідання 18.12.2019р. комісія прийняла рішення про задоволення акта про порушення, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії, та проведення стороні Позивача донарахунку необлікованого об`єму природного газу в розмірі 15 075,82 грн.

Відповідно до абз. 1 п.12 глави 5 розділу XI КГРС, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора 5М, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Після задоволення акта про порушення АТ «Львівгаз» направило рахунок на оплату вартості не облікованого (донарахованого об`єму) разом із детальним розрахунком необлікованого об`єму природного газу та повідомленням про припинення (обмеження) газопостачання стороні Позивача.

ІІ. Пояснення учасників справи, пояснення свідків:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак з матеріалів справи відомо, зокрема із Ордера серії ЛВ №170220, що його інтереси представлятиме представник - адвокат Дунас Р.Т.

На попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 , позов підтримав в повному обсязі, наголосивши, що несанкціонованого втручання з його сторони чи членів його сім`ї до газового лічильника, не було. Зазначив, що при повірці газового лічильника 21.10.2019 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками відповідача була порушена процедура заміни такого, що проявилась в тому, що знявши «старий» лічильник на повірку, працівники відповідача такий відразу не помістили в пакет і відповідно не опломбували. Вказані дії, в порушення Кодексу ГРС, вони вчинили через декілька днів. Вважає, що наведені ним обставини дають підстави суду для задоволення поданого ним позову.

Представник позивача адвокат Дунас Р.Т., в судове засідання не з`явився, однак на попередніх судових засіданнях зазначив, що позовні вимоги свого довірителя підтримує. При цьому, надавав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, та просив позов задовольнити, зазначивши, що доводи Відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та такі належними і допустимими доказами не підтверджені. Просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності його довірителя ОСОБА_1 .

Представник відповідача - адвокатка Олійник О.О., у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмовому відзиві на позов. Зокрема в обґрунтування заперечень покликалася на те, що Позивач як споживач природнього газу несе відповідальність за збереження газового лічильника, пломб на ньому та зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природнього газу. 21.10.2019 за адресою Позивача дійсно було демонтовано газовий лічильник для його повірки. Під час демонтування лічильника виявлено порушення «мастичних пломб на корпусі лічильника газу», про що складено акт та демонтовано лічильник для проведення експертизи, яка в подальшому була і проведена. Акт про порушення розглянуто комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, який задоволено та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що відповідає положенням Кодексу газорозподільних систем. Просила у задоволенні прозову відмовити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 , яка являється матір`ю Позивача, в судовому засіданні показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де також з нею проживає ОСОБА_1 , позивач по справі. Зазначила, що на початку жовтня місяця року її повідомили, що із Мостиського УЕГГ ПАТ «Львів» прибудуть працівники для заміни лічильника. Вказувала, що 21.10.2021 року до її помешкання прийшов працівник «газової служби» для заміни лічильника. Знявши «старий» лічильник, працівник Мостиського УЕГГ поставив новий, а знятий лічильник залишив у коридорі. Через 2-3 дні прийшов інший працівник Мостиського УЕГГ, щоб забрати знятий лічильник. При огляді вказаного лічильника він її ( ОСОБА_4 ) повідомив, що в такий мало місце втручання, і він складатиме Акт, котрий їй було запропоновано підписати, однак від підпису вона відмовилась. Покликалась на те, що їй також повідомлено, що буде проведено експертизу вказаного лічильника, і що вона має право з`явитись на таку, однак, як вона вказала, наголосила працівнику Мостиського УЕГГ, що через похилий вік на експертизу не поїде.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

29.05.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Білоусу Ю.Б.

03.06.2020 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

10.08.2020 року задоволено клопотання сторони Відповідача про продовження строку на подання відзиву.

02.09.2020 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

07.10.2020 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

29.10.2020 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

23.11.2020 року задоволено клопотання сторони Позивача про заміну на належного Відповідача.

27.01.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

02.03.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про забезпечення позову.

12.03.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

19.04.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

11.06.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

24.06.2021 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

14.07.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

16.08.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

01.10.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

22.10.2021 року задоволено клопотання сторони Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Мотивувальна частина

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл. Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абзаці десятому пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003.

У справі Bellet v.France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків Позивача у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , на праві приватної власності належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2018 року.

Спадкоємцем майна ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 , позивач по справі, що стверджується матеріалами справи, котрий є споживачем послуг з газопостачання, які надає відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за адресою: м.Мостиська, вул. Б.Лепкого, 12, Яворівського району Львівської області.

21 жовтня 2019 року представниками відповідача АТ «Львівгаз» була проведена перевірка газового обладнання за адресою позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , за результатами якої встановлено порушення - відсутні мастичні пломби на корпусі лічильника, про що був складений Акт про порушення №006011 від 21.10.2019 року.

21 жовтня 2019 року лічильник було демонтовано для проведення експертизи, про що складено відповідний протокол №0004074, який був підписаний працівниками АТ «Львівгаз», в графі підпис споживача міститься відмітка «відмова від підпису».

Після зняття, лічильник був поміщений в пакет та опломбований, про що зазначено в протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 21.10.2019 року.

31.10.2019 року була проведена експертиза лічильника газу, відповідно до якої було виявлено такі недоліки:

- цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ - відсутні;

- цілісність лічильного механізму та корпусу збиті шліци гвинтів кріплення на корпусі лічильника.

За результатами проведеної експертизи складений Акт №989 від 31.10.2019 року.

18.12.2019 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС розглянуто акт про порушення № 006011, прийнято рішення про його задоволення та проведення донарахунку вартості спожитого природного газу за період з 01.06.2019р. по 21.10.2019р. у обсязі 2205,45 куб.м. на суму 15075,82 грн. у відповідності до акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 27.02.2020 року.

Рахунок на оплату вартості необлікованих об`ємів природного газу на суму 15075,82 грн., акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 27.02.2020 року, акт про порушення від 21.10.2019 року були направлені відповідачем на адресу Позивача: АДРЕСА_1 .

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення)., Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за № 1382/27827.

За змістом ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

Зокрема, п.п. 1.1-1.3 розд. І Типового договору визначено, що Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей633,634,641та642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За змістом підпунктів 5-7 пункту 7.4 розділу VII Типового договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

У відповідності до п.8.1 розд. VIIІ Типового договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з п.3 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ побутовий споживач, на території та/або в приміщенні якого встановлений лічильник газу, зобов`язаний забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ після пред`явлення ними службових посвідчень для проведення робіт з демонтажу лічильника на повірку (або його повірки на місці встановлення).

Матеріали справи свідчать про те, що Акціонерне товариство «Львівгаз» є Оператором ГРМ.

Згідно п.4 глави 2 розділу 1 Кодексу ГРМ Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п.3 п.2 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ, для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу.

Згідно п.7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Порядок оформлення акта про порушення передбачений главою 5 розділу ХІ Кодексу.

Зокрема, акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відео зйомкою; або представник оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Згідно п.2 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ, після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ.

Відповідно до вимог п. 3.1.3 «Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України № 619 від 27.12.2005, лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі, зокрема, у випадках: ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника.

Пунктом 3.2.2 Положення передбачено, що у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 1. Один примірник акта про виявлені порушення залишається у споживача, а другий - залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації. Акт про виявлені порушення підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. Акт про виявлені порушення реєструється в журналі реєстрації актів про виявлені порушення, демонтаж та експертизу лічильника газу, який веде газопостачальна (газотранспортна) організація.

Відповідно до п. п. 3.2.3, 3.2.4, 3.2.7 Положення при наявності акта про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов`язана протягом трьох робочих днів у містах та п`яти робочих днів у сільській місцевості від дати реєстрації заяви або акта про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної (газотранспортної) організації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу. Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. У разі демонтажу лічильника газу на підставі акта про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажі лічильника газу зобов`язана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду.

Сторона позивача звернувшись до суду із вказаним позовом просить визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природнього газу Кодексу газорозподільчих систем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» від 18.12.2019 року, а також визнати незаконним та скасувати донарахування не облікованого та донарахованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості згідно акту розрахунку від 27.02.2020 року, згідного якого Позивачу донараховано 15075,82 грн.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Про допустимість доказів зазначено у статті 78 ЦПК України, згідно вимог якої, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Під час розгляду вищевказаної цивільної справи своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд.

Стороною Позивача під час судового розгляду, належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог перед судом не доведено.

Твердження сторони Позивача ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки належних доказів на підтвердження їхньої позиції позивачем ОСОБА_1 , і його представником ОСОБА_5 , не надано.

Суд не приймає до уваги твердження сторони Позивача про те що акт про порушення №006011 від 21.10.2019 року є недійсним, оскільки при складанні такого Позивач був відсутній, та такий відповідно не підписував, оскільки як вбачається із положень Кодексу ГРС, при перевірці газового лічильника працівниками відповідних служб у випадку відсутності споживача при огляді такого може перебувати користувач будинку чи представник споживача.

Як відомо із наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_4 , така зазначила, що 21.10.2019 року до будинку, де проживає з Позивачем прийшли працівники відповідача з метою перевірки газового лічильника. Надалі такі в її присутності зняли на повірку лічильник, та її повідомили, що в такому є несправності, і що складатимуть акт про порушення, котрий їй слід підписати, як представнику споживача, в даному випадку представника ОСОБА_1 , (Позивача) однак, як вона зазначила, від підпису відмовилась.

Також ОСОБА_4 , як уповноважена особа споживача мала можливість викласти свої зауваження у акті про порушення щодо змісту даного акту та констатованих представниками відповідача порушень, однак жодних дій не вчинила.

Не заслуговують на увагу посилання сторони Позивача на той факт, що лічильник на повірку працівники Мостиського УЕГГ АТ «Львівгаз» зняли 21.10.2019 року, а іншого числа (орієнтовно23-25.10.2019 року) опакували в пакет і опломбували та в подальшому забрали на експертизу, оскільки у судовому засіданні було достеменно встановлено, що лічильник газу був демонтований для проведення повірки саме 21.10.2019 року, де працівниками відповідача було виявлено пошкодження приладу та такий невідкладно запаковано і опломбовано та відправлено у Мостиське УЕГГ АТ «Львівгаз», для подальшого направлення на експертизу, що стверджується актом про порушення №006011 від 21.10.2021 року, котрий міститься в матеріалах справи який підписаний уповноваженими особами відповідача.

Пояснення сторони Позивача з приводу вказаного, на переконання суду не заслуговують на увагу, оскільки вказані пояснення сторони Позивача є голослівними та нічим об`єктивно не підтверджені.

Що стосується посилання на те, що у акті всупереч вимогам Кодексу ГРМ не зазначено про дату та час проведення засідання комісії, що фактично унеможливило участь споживача у засіданні комісії, то такі на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 , як уповноважену особу споживача було повідомлено про проведення експертизи, про що остання вказала у судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка, однак від участі у такій вона відмовилася у зв`язку з похилим віком.

Аргументи сторони Позивача про недійсність протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизи від 21.10.2019, оскільки такий складено без участі Позивача, відповідно його підпис у протоколі відсутній, також не приймаються судом до уваги та спростовуються поясненнями того ж таки свідка ОСОБА_4 , про те, що їй як уповноваженому представнику споживача пропонували підписувати вказаний документ та повідомляли, що час та місце проведення експертизи у м.Львів.

Твердження сторони Позивача не спростовують самого висновку експертизи та такий висновок не спростований Позивачем.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Дунас Р.Т., не висловлював будь-яких заперечень щодо проведеної експертизи, її результатів та не заявляв клопотань про проведення судової експертизи для підтвердження або спростування висновку експерта, що проведене на замовлення сторони Відповідача.

Доводи сторони Позивача не спростовують висновків щодо правомірності перевірки та рішень відповідача за її результатами, оскільки для висновків щодо наявності порушення має значення сам факт підтвердження несанкціонованого втручання.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що його довіритель ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій щодо пошкодження лічильника газу, оскільки згідно із закону він повинен забезпечувати його збереження і цілісність, в тому числі і від пошкодження іншими особами.

Стороною Позивача у супереч ст.81 ЦПК України, на спростування таких не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст.77 -80 ЦПК України та таких у судовому засіданні не здобуто.

V. Висновки суду за результатами розгляду даної справи:

Системний аналіз наведених вище норм Кодексу ГРМ, вказує на те, що пошкодження лічильника та несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу є порушеннями, які кваліфікуються як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та внаслідок чого здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Суд дійшов висновку про те, що Позивачем, як споживачем природного газу було допущено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке проявилося в порушеннях, які зафіксовані в акті про порушення №006011 від 21.10.2019р. та акті експертизи №989 від 31.10.2019р., що призвело до викривлення даних обліку природного газу, внаслідок чого щодо нього здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» з розгляду акту про порушення №006011 від 21.10.2019р. оформлене протоколом від 21.10.2019 року №0004074 щодо донарахунку вартості спожитого природного газу споживачу у розмірі 15075.82 грн. прийняті у межах повноважень комісії та відповідають приписам глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Безпосередньо правильність проведеного розрахунку стороною Позивача не оспорювалось.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Перевіривши викладені в позові доводи, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» порушення вимог чинного законодавства, оскільки акт про порушення складений у відповідності до вимог Кодексу ГРС, демонтаж лічильнику газу для проведення експертизи, рішення комісії і рахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають розрахункам і приписам Кодексу ГРС.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно зі статтею 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99; пункт 30).

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначено, що призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, пункт 30).

У пункті 31 рішення у справі «Волошин проти України» (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі «Бацаніна проти Росії» (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами» і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.

У пункті 25 рішення у справі «Проніна проти України» (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі «Петриченко проти України» (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (№ 42310/04) висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

На думку суду у рішенні з`ясовані та повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

VІ. Вирішення питання щодо заходів забезпечення позову:

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 02 березня 2021 року, необхідно скасувати.

VІІ. Розподіл судових витрат:

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ЦПК України і Закону України «Про судовий збір», судові витрати (судовий збір) по даній справі слід компенсувати за рахунок Держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про: захист прав споживачів, що полягає у визнанні рішення центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу і донарахування за втручання в роботу газового лічильника, - відмовити.

Заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 02 березня 2021 року, - скасувати.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», місцезнаходження: м.Львів, вул.Золота, 42, .

Повний текст судового рішення складено 04.11.2021 року.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус