Справа № 352/2378/20
Провадження № 2/352/297/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Іващенко К.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 18.11.2020 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Паріс»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 03.07.2013 р. між нею та ПАТ «Дельта банк» укладено кредитний договір № 009-08513-030713 з датою погашення кредиту до 01.07.2016 р. 25.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 50861, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» заборгованості за кредним договором № 009-08513-030713 у розмірі 151930,81 грн та витрат нотаріуса за вчинення виконавчого напису у розмірі 550 грн. Відповідно до постанови приватного виконавця Кушніра О.В. від 22.10.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП № 63395690 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства та не підлягає до виконання, оскільки приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, а також не перевірив сплив строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. Отже виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій. Просила визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві представник позивачки просив справу розглянути у відсутності сторони позивачки, позов підтримав, просив його задоволити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» у судове засідання не з`явився, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суду про причини неявки свого представника, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав пояснень щодо позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 25.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 50861, про стягнення з позивачки ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 009-08513-030713 від 03.07.2013 р., укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23.04.2020 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», заборгованості за період з 23.04.2020 р. по 23.04.2020 р. у розмірі 151930,81 грн, що складається із 97122,45 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 53683,36 грн простроченої заборгованості по відсотках, 1125 грн штрафу і пені, 550 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 152480,81 грн (а.с.51).

Постановою приватного виконавця Кушніра О.В. від 22.10.2020 р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису (а.с.11-12).

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом.

Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за якими вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості за кредитом.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі № 6-887цс17.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 27.03.2019 р. у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 р. у справі № 916/3006/17 підтвердила вказаний правовий висновок ВСУ.

Суд піддає сумніву безспірність заборгованості позивачки перед відповідачем з огляду на сумнівність розміру заборгованості за кредитним договором, вказаному у виконавчому написі (а.с.51).

Суд зазначає, що відповідач у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження існування на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису безспірної заборгованості боржника.

Суд враховує, що вказані вище постанови Верховного Суду стосуються оспорювання виконавчих написів, вчинених на нотаріально посвідчених іпотечних договорах, тобто за цими виконавчими написами звернуто стягнення на предмети іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, забезпеченими іпотекою.

У рамках розгляду даної цивільної справи оспорюється виконавчий напис, вчинений на кредитному договорі, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Встановлено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно постанови КМ України від 26.11.2014 р. № 662.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали ВАСУ від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14.

Таким чином, судом встановлено, що як на день вчинення оспорюваного виконавчого напису, так і на сьогодні редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Незважаючи на це, нотаріус Горай О.С. вчинив оспорюваний виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що свідчить про незаконність вчиненого виконавчого напису.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення.

З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 840,80 грн сплаченого судового збору за задоволення заявленого позову (а.с.1).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, керуючись ст. 141, 263-265, 282ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 50861 від 25 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 151930,81 грн та 550 грн витрат нотаріуса за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Паріс»,, у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77А, .

Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, 10008, м. Житомир, вул. В.Бердичівська,35.

Повне судове рішення складено 05.11.2021 р.

Суддя Р.Р.Струтинський