Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/797/21
Провадження № 2/321/323/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Машкіної Н.В.,
за участю секретаря - Бородіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач звернулась з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом посилаючись на таке.
В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області,відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.
Відповідно до вимог ст. ст. 280 - 283 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29 січня 2020 року, актовий запис № 36, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 56 років. (а.с.9).
Відповідно до заповіту, складеного 24 січня 2020 року, посвідченого в.о. старости Тимошівського старостинського округу виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі № 2, земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області та надану для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 4,97 гектара, він заповів ОСОБА_1 (а.с.10).
Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії II - № 037323, виданого 22.05.2001 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 21 лютого 2001 року за №90 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,97 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Михайлівської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на про приватної власності на землю за № 907 ( а.с.12)
Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 19.05.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з встановленням суперечності в зазначенні спадкового майна в заповіті з наданим спадкодавцем правовстановлюючим документом на нього. (а.с. 17).
З копії спадкової справи № 90/2020 року вбачається, що позивач є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за заповітом, складеним 24 січня 2020 року, посвідченим в.о. старости Тимошівського старостинського округу виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі № 2, на спадкове майно - земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області та надану для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 4,97 гектара. Позивач прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на неохоплене заповітом майно. Спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині з матеріалів спадкової справи не вбачається (а.с.21-71).
Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.
Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач: Михайлівська селищна рада Михайлівського району Запорізької області, місце розташування: смт. Михайлівка, вул. Центральна, 22, Михайлівського району Запорізької області.
Відповідач ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна