Справа № 538/1838/21
Провадження № 2/538/541/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

10 листопада 2021 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області (вул. Садова, буд. 43, м. Заводське, Миргородський район, Полтавська область), про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :51:004:0130, з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов таких висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої ст. 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція- це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція- це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2018 року в цивільній справі № 461/12052/15-ц, провадження № 14-14цс18, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Це правило є загальним.

З доданих до позову матеріалів вбачається, що спірна земельна ділянка перебуває у розпорядженні ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.08.2018 року, укладеного з Заводською міською радою відповідно до Рішення № 10 від 21.08.2018 року, та передана йому відповідно до акту прийому передачі земельної ділянки від 21.08.2018 року як суб`єкту підприємницької діяльності.

Відповідачем у справі є Заводська міська ради Миргородського району Полтавської області (), яка відповідно до положень п.п. 9 п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», має статус юридичної особи.

Предметом даного спору є спір щодо права власності на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :51:004:0130, з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку, яку використовує (орендує) з метою здійснення ним підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Із урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18(провадження № 14-170цс19), постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19), постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4887/18 (провадження № 12-92гс19).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та його належить розглядати в порядку господарського судочинства, тому у відкритті провадження по справі слід відмовити.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 30 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду пори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою..

Таким чином, суд роз`яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та підсудний Господарському суду Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та підсудний Господарському суду Полтавської області.

Копію даної ухвали суду направити позивачу разом з матеріалами позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: Т.О. Зуб