Справа № 646/4595/21
№ провадження 2/646/1991/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судових засідань Мірзоєвої К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача -адвокат Сєришева Ольга Сергіївна, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Сєришева О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.2005 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , але він за місцем реєстрації не проживає понад 5 років у зв`язку з виїздом в іншу країну на постійне місце проживання, у квартирі не з`являється, його особистих речей в квартирі немає, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сєришева О.С. у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, де просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, справу розглядати без участі позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з договором купівлі-продажу від 30.03.2005, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Гібадуловою Л.А., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 14 липня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді Відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 19.07.2021 на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які на час розгляду справи не є членом сім`ї власника житла.

Суд, захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , понад 5 років, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивача на зайві витрати, пов`язані з утриманням майна.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 454 грн, що дорівнює 50 % судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 76, 77, 141, 206, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору, сплаченого ним за подання до суду позовної заяви за квитанцією №5901/з9 від 12 липня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: А.М. Проценко