Справа № 309/1143/20
Провадження № 2/309/981/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Томищ Б.В.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути на її користь з відповідачки 26954,00 гривень у відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Позовні вимоги обґрунтовує доводами про наявність права на відшкодування вищевказаної суми коштів за наслідками залиття належної їй квартири АДРЕСА_1 , що сталося з вини відповідачки ОСОБА_2 , яка мешкає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 .

Нормативно-правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст. 22, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог позивачки, просили суд відмовити у задоволенні даного позову. У своїх заперечення посилалися на відзив на позовну заяву та заяву пояснення, з яких слідує, що вини відповідачки у підтопленні квартири позивачки немає. За період з 01.04.2020 по 31.01.2021 року відповідачка взагалі не користувалася водою. Акт про залиття складений 15 квітня 2020 року не містить вказівки на конкретну причину залиття та складений без огляду квартири відповідачки. З актом вона не ознайомлювалася та його не підписувала, а тому такий акт не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачкою майнової шкоди. Крім того, позивачка не врахувала, що на другому поверсі є сусідні квартири, які користуються послугами ВУВКГ і від яких можливо вода могла потрапити поміж бетонні перекриття до квартири позивачки, або через стояк загального водопостачання. Вважають, що підтоплення квартири позивачки, якщо таке було, то воно належним чином не зафіксовано.

За клопотаннями представника позивача ОСОБА_1 , та відповідачки ОСОБА_2 судом було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його знайшла позивачка і повідомила, що її підтопили, але коли він зайшов у квартиру ОСОБА_8 , то квартира була сухою. Заходив працівник поліції, задав декілька питань і пішов.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що у квартирі відповідачки ніхто не проживає. Щодо підтоплення квартири позивачки він пояснити нічого не може.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає у квартирі її матері ОСОБА_4 . Затоплення квартири було не вперше, а вже всьоме. Вона не ночувала у квартирі, оскільки пекла паски з мамою. Вранці, повернувшись до квартири, побачила, що квартиру підтоплено. Вона відразу звернулася у відповідні інстанції: поліцію, міську раду, УЖКГ, щоб зафіксувати факт підтоплення та пішла до відповідачки за місцем її проживання, оскільки остання мешкає у батьківській хаті. Відповідачка до неї не вийшла, а вийшов її співмешканець, з яким вони поїхали подивитися їх квартиру. Співмешканець відкрив квартиру відповідачки, але не впустив туди нікого і повідомив, що у нього все в порядку.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, її представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 (Договір купівлі-продажу від 01.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Гелеван С.І. та зареєстрований у реєстрі за № 6072, а.с. 9, 10).

Згідно записам у будинковій книзі (а.с. 20-23), мешканцями вищевказаної квартири є ОСОБА_7 донька позивачки (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтво про шлюб, а.с. 18, 19) та її малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачці ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №209438117 від 19.05.2020 р., а.с.11, 12).

Як свідчать матеріали справи, зокрема акт обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянки ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_4 , складений депутатом Хустської міської ради Пригара І.Д. 15 квітня 2020 року, талон-повідомлення Єдиного обліку № 2395 про прийняття і реєстрацію заяви та відповідь начальника Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області від 17 квітня 2020 року за № 5118/106/28-1/2020, залиття квартири позивачки ОСОБА_10 сталося 15 квітня 2020 року о 08 год. 00 хв. з квартири, яка знаходиться поверхом вище і належить відповідачці ОСОБА_2 . Причиною підтоплення, зі слів опитаного співмешканця відповідачки - ОСОБА_5 було пошкодження шлангу від пральної машини внаслідок надмірного тиску води у ньому. (а.с. 13-15).

Актом обстеження квартири АДРЕСА_1 щодо підтоплення від 17 квітня 2020 року, складеного комісією УЖКГ, стверджено факт підтоплення двокімнатної квартири ОСОБА_4 , яка знаходиться на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку. У результаті підтоплення в коридорі, санвузлі, на кухні та суміжній з нею житловій кімнаті квартири, зі стелі, яка улаштована з гіпсокартонних листів із вмонтованими точковими світильниками та люстрою, по стінах стікає вода на підлогу. Електропостачання вимкнуто. Причиною підтоплення зі слів мешканки квартири ОСОБА_7 є безвідповідальне ставлення мешканки квартири АДРЕСА_2 поверхом вище, яка при проведенні процесу миття білизни в пральній машині гнучкий шланг водовідведення вставляє у ванну або унітаз, не фіксуючи його і залишає без нагляду. У результаті цього гнучкий шланг падає на підлогу і відповідно витік води з нього призводить до підтоплення. На час обстеження мешканка квартири АДРЕСА_2 відповідачка ОСОБА_2 була відсутня, на телефонні дзвінки не відповідала. (а.с. 16, 17).

Згідно із даними звіту про визначення розміру матеріальної шкоди частини житлової двокімнатної квартири, що знаходиться на першому поверсі двоповерхового будинку за адресо: АДРЕСА_4 , спричиненої затопленням квартирою АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище (а.с. 26-58), вартість збитків, понесених внаслідок підтоплення у вигляді відновлювального ремонту приміщень в житловій квартирі АДРЕСА_5 , складає 26954,00 гривень.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України .

За змістом п.8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до положень ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , позивачці завдано майнову шкоду на суму 26954,00 гривень, а доказів щодо заподіяння шкоди та її вартісного розміру відповідачкою не спростовано.

Вищевказані фактичні обставини по справі повністю доведено позивачкою і не спростовано відповідачкою, що є підставою для стягнення з відповідачки на користь позивачки встановленої та обґрунтовано доведеної в ході судового розгляду суми коштів у відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Також з відповідачки підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням експерта для визначення загальної суми збитків, завданих позивачці внаслідок залиття кватири у сумі 2000,00 грн. (рахунок та квитанція, а.с. 24, 25).

Судові витрати по справі у сумі 840,80 грн. (судовий збір сплачений згідно квитанції, а.с. 2) підлягає стягненню з відповідачки на корить позивачки відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст. 22, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_7 26954,00 (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок у відшкодування шкоди, завданої майну ОСОБА_4 внаслідок підтоплення та 2840,80 (дві тисячі вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.08.2021 року.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.