Справа № 463/3998/19
Провадження № 2-др/463/25/21
26 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Гирич С.В
з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
та представника відповідача ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши питання постановлення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,
рішенням суду від 03 червня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Представник відповідача звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 14 961,4 грн.

Заяву мотивує тим, що питання розподілу витрат на правову допомогу не вирішені під час ухвалення рішення.

Від позивача до суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено суму витрат на правову допомогу у розмірі 6 195 гривень 20 копійок. На даний час відповідач просить суд стягнути на його користь витрат на правничу допомогу у сумі 14 961 гривня 40 копійок, що перевищує заявлену ним у відзиві суму на 8 766 гривень, тобто більше ніж вдвічі. Окрім цього, відповідачем на судовому засіданні 19 квітня 2021 р. було поза межами усіх строків для подання доказів долучено до матеріалів справи копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2019р. про те, що на його ім`я зареєстровано на праві власності 18/25 частки будинку АДРЕСА_1 . Дану реєстрацію було проведено 19.08.2019 р., через два місяці після подання позивачем 17.05.2019 р. позовної заяви. Два роки судових засідань відповідач фактично приховував від суду даний доказ. Враховуючи те, що позовні вимоги стосувалися визначення 1/2 частки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки, які стали фактично неможливими до задоволення судом після того, як відповідач долучив, що його частка у праві власності на вказаний будинок становить не Ѕ частку, як зазначалося у свідоцтві на право власності на будинок від 27 червня 1978 року та свідоцтві про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) від 03.06.2013р. та технічному паспорті на будинок від 07.02.2011 р. Оскільки такі дії відповідача є зловживанням процесуальними правами, просить врахувати положення ч.9 ст.141 ЦПК України. Також, позивач є інвалідом III групи загального захворювання та пенсіонером. а тому на підставі положень ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, просить звільнити від судових витрат, понесених відповідачем.

Відповідач та його представник заяву підтримали.

Представник позивача проти заяви заперечила, надала пояснення аналогічні, викладеним у запереченні.

Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача під час судового розгляду зроблено заяву про стягнення судових витрат та надано докази понесення таких (а.с.235-238 том 1).

А тому, оскільки рішенням суду не вирішено питання розподілу вказаних витрат, а тому слід постановити про це додаткове рішення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що відповідач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, з врахуванням відмови в задоволенні позову, відповідно до положень ст.121 ЦПК України, є підстави для стягнення з позивача на користь відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати - витрати на правову допомогу.

Разом з тим, дійсно відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Також, відповідно до положень частини 5 і 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд частково погоджується із доводами позивача та його представника щодо дії відповідача призвели до затягування розгляду справи, оскільки лише 16.03.2021 року ними було долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого відповідач зареєстрував право на 18/25 частин будинку і це стало підставою для зменшення позивачем позовних вимог та фактично відмови від частини позовних вимог. Тому суд вважає, що неподання ним документів вплинуло як на хід розгляду справи, так і на тривалість розгляду справи.

А тому суд вважає, що слід стягнути з позивача частину понесених витрат на правову допомогу, зменшивши їх розмір до 8000 грн., що буде пропорційним предмету спору, понесеним витратам та відповідатиме поведінці сторони відповідача під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

постановити по справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 8 000 грн.(вісім тисяч гривень).

В решті залишити судові витрати за відповідачем.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення - 5 серпня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Суддя: Гирич С.В