Провадження № 22-ц/4808/151/21
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І.П.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

за участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський м`ясокомбінат» на ухвалу Івано-Франківського міського суду в складі судді Ковалюк І.П., постановлену 24 листопада 2020 року в м. Івано-Франківську, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський м`ясокомбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу худоби,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обгрунтовував тим, що між сторонами 01 грудня 2017 року укладено договір купівлі-продажу худоби №МКК-12/01, згідно якого ОСОБА_1 продав м`ясокомбінату живу худобу за договірними цінами. Проте останній реалізував товар згідно видаткових накладних на 174 597,52 грн менше, ніж отримав коштів по платіжних дорученнях. Посилаючись на зазначені обставини просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, пеню в розмірі 20 592,66 грн, а також три проценти річних в сумі 1 762,59 грн відповідно до умов договору та частини 2 статті 625 ЦК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що повернув позивачу кошти в розмірі 189 000,00 грн, що підтверджується касовими ордерами від 26 та 27 грудня 2017 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2020 року в справі призначено судову почеркознавчу екпертизу, на вирішення якої постановлено питання чи виконано рукописний підпис та рукописні записи квитанцій до прибуткового касового ордеру від 26 грудня 2017 року на суму 149 000,00 грн та від 27 грудня 2017 року на суму 40 000,00 грн касиром ОСОБА_2 ; чи виконано підпис на цих квитанціях скороченим підписом чи навмисно зміненим скороченим підписом. Для проведення експернтого дослідження витребувано в ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» оригінал касової книги за період 2017-2018 років та інші оригінали робочих документів з підписами та рукописними текстами ОСОБА_2 в межаж двох років, що передували досліджуваним касовим ордерам. В ОСОБА_2 експериментальні вільні зразки підпису та рукописного тексту за наявності. Зобов`язано відповідача надати оригінали досліджуваних документів, зокрема квитанцій до прибуткового касового ордеру від 26 грудня 2017 року на суму 149 000,00 грн та від 27 грудня 2017 року на суму 40 000,00 грн. Проведення експертизи доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

В апеляційній скарзі ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Апелянт вважає, що ухвала винесена судом після закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. Тобто вже на стадії розгляду справи по суті, що є порушенням процесуального закону. В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вимога про виклик свідка подана після закриття підготовчого провадження. Підстави для поновлення строку, на його думку, були відсутні враховуючи, що адвокат Косар М.Є. представляє інтереси відповідача з 16 жовтня 2018 року. Відтак, мала достатньо часу для реалізації процесуальних прав сторони . Крім того, суддя всупереч вимогам статті 103 ЦПК України в судовому засіданні не обговорила з учасниками справи перелік питань для проведення експертизи, а також не запропонувала їм визначити установу, якій буде доручено проведення експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Косар М.Є. посилається на обґрунтованість висновків суду та законність постановленої ухвали. При цьому зазначає, що клопотання про виклик свідка та витребування письмових доказів нею було заявлено ще в попередньому засіданні 11 грудня 2019 року, та було задоволено у цей же день при постановленні ухвали про закриття підготовчого провадження. Однак представник позивача надав для огляду касову книгу, натомість явку свідка не забезпечив. Клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 в наступних засіданнях заявлялись нею на виконання постановленої ухвали.

Для з`ясування обставин достовірності виданих ОСОБА_2 , яка працювала касиром в ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат», квитанцій про повернення коштів суд мав підстави для призначення експертизи. При цьому представнику позивача надано час для ознайомлення з клопотанням. Останній надав письмове заперечення щодо задоволення заяви, в якому не запропонував суду питання, роз`яснення яких потребує висновку експерта, не вказав іншого експерта чи експертної установи для проведення експертизи тощо. А тому суд, заслухавши пояснення сторін, обгрунтовано призначив судову почеркознавчу екпертизу.

В засіданні апеляційного суду представники ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» Ридай Н.В. та Білан Н.М. доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_1 адвокат Косар М.Є. доводи апеляційної скарги заперечила, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу худоби від 01 грудня 2017 року №МКК-12/01. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» посилався на те, що ОСОБА_1 не виконав умови договору та не повністю провів реалізацію товару згідно перерахованих йому коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 174 597,52 грн.

В свою чергу, відповідач, не визнаючи позов, покликався на те, що повернув ПРАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» 189 000,00 грн, на підтвердження чого подав копії прибуткових касових ордерів від 26 та 27 грудня 2017 року.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті на 13 лютого 2020 року. Зобов`язано позивача забезпечити в судове засідання явку свідка ОСОБА_2 , яка в грудні 2017 року виконувала обов`язки касира підприємства та здійснювала платіжні операції по касовому ордеру від 26 та 27 грудня 2017 року, а також надати суду для огляду оригінал касової книги з відображенням касових операцій за період з 26 по 27 грудня 2017 року.

Проте, в судове засідання 13 лютого 2020 року свідок не з`явилась. Натомість представником позивача подано копію нотаріально завіреної заяви з її поясненнями від 04 лютого 2020 року (а.с. 145).

Розгляд справи неодноразово було відкладено, судове засідання відбулось 24 листопада 2020 року, в яке свідок повторно не з`явилась.

21 жовтня 2020 року представником відповідача адвокатом Косар М.Є. була подана заява про виклик свідка ОСОБА_2 та про призначення судової почеркознавчої експертизи. В ній міститься перелік питань, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта, та експертна установа (а.с.194-195).

У своєму запереченні представник позивача ОСОБА_3 посилався на порушення строків подання заяви про виклик свідка. Також вказував, що відповідач не зазначив статті процесуального кодексу, які регулюють питання призначення експертизи. Натомість жодних міркувань чи заперечень з приводу запропонованих питань та експертної установи не навів (а.с. 203-205).

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із частиною 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За змістом статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу від 26 грудня 2012 року № 1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

З огляду на вищенаведені обставини апеляційний суд вважає, що висновок судової почеркознавчої експертизи неможливо замінити іншими засобами доказування, що вже містяться в матеріалах справи, оскільки для правильного вирішення справи по суті спору необхідні спеціальні знання для встановлення дійсності підписів на платіжних документах.

Як вбачається зі змісту ухвали перелік питань, що потребують роз`яснення, не суперечить визначеному орієнтовному переліку таких питань згідно пункту 1.2. Науково-методичних рекомендацій.

Разом з тим, жодних заперечень щодо питань, порушуваних стороною позивача чи інших питань, які мали б бути поставлені на вирішення експерту, позивачем не подано ні в суді першої, ні апеляційної інстанції. Аналогічно не надійшло будь-яких заперечень щодо проведення експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку доводам апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства в частині призначення експертизи не на стадії підготовчого засідання, а при розгляді справи по суті, колегія суддів враховує наступне.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

За змістом пунктів 7-8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала суду від 11 грудня 2019 року в частині забезпечення явки свідка - касира ОСОБА_2 не виконана, пояснення з приводу обставин спору остання не надала. А отже суд для вирішення питання справжності касових ордерів вправі був призначити у справі судову почеркознавчу екпертизу.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення почеркознавчої експертизи та відхиляє доводи апелянта про те, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки метою цивільного судочинства є повний та всебічний розгляд справи із дослідженням всіх матеріалів, доказів та встановленням обставин справи. У зв`язку з чим, призначення почеркознавчої експертизи є необхідною процесуальною дією для подальшого розгляду справи та вирішення її по суті.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, колегія суддів приходить переконання про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

В силу статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський м`ясокомбінат» залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 12 січня 2021 року