Справа № 761/975/21
Провадження № 2-з/761/188/2021
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Колзаковій К.А.,

за участі:

представника заявника Безносик А.О. ,

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2021 року до суду надійшла вказана заява.

У заяві заявник просить:

накласти арешт на нежитлове приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, приватним та державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо нежитлового приміщення №44/2 загальною площею 121,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ДП «Сетам», приватному виконавцю виконавчого округу Наконечному І.М., а також будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії направлені на організацію, проведення, оформлення результатів торгів/аукціонів з продажу нежитлового приміщення №44/2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що він має намір звернутися з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, адже, як зазначає заявник, дане нежитлове приміщення незаконно перейшло у власність іншої особи.

При цьому, заявник посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_2 з 11.12.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири. Внаслідок шахрайських дій щодо зазначеної квартири, було здійснено реєстрацію її як нежитлового приміщення за ОСОБА_2 . Крім того, вказане нежитлове приміщення, є предметом договору іпотеки, який був укладений теперішнім власником в забезпечення виконання вимог договору позики від 10.09.2020 року та наразі виставлено на аукціон, який призначено на 25.01.2021 року. Отже, заявник зазначає, що в даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, які він має намір заявити, так як після продажу даного нежитлового приміщення фактично відбудеться відчуження та узаконення незаконно сформованого нерухомого майна третім особам, в тому числі і добросовісним набувачам. Крім того, ОСОБА_2 , як власник, може розпорядитись нерухомістю та відчужити її на користь іншої особи.

В судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали заяви, вислухавши представника заявника, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, за наступних підстав.

Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2018 року заявник є власником квартири АДРЕСА_3 загальною площею 118,5 кв.м..

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2020 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 загальною площею 121,2 кв.м. на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 13.07.2020 року.

Зазначене нежитлове приміщення продається в рамках виконавчого провадження №63524281.

Як зазначає представник заявника, внаслідок шахрайських дій в тому числі і ФОП ОСОБА_3 , квартира, яка належить на праві власності заявнику, була зареєстрована як нежитлове приміщення, яке реалізується на торгах.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у відповідності до п. 2 Розділу ХІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29.09.2016 року (далі - Порядок), підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Так, в даному випадку, вбачається, що заявник у своїй заяві просить накласти арешт на нежитлове приміщення та просить заборонити ДП «Сетам», приватному виконавцю та іншим фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо проведення оформлення результатів торгів/аукціонів з продажу вищевказаного нежитлового приміщення.

Аналізуючи положення вказаного Порядку, можна зробити висновок, що підставою для зупинення електронних торгів є відповідне рішення суду про зупинення реалізації арештованого майна.

Вимоги заявника щодо заборони вчиняти будь-які дії щодо проведення оформлення результатів торгів/аукціонів з продажу вищевказаного нежитлового приміщення, фактично є вимогами щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, враховуючи заявлені вимоги, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а тому необхідно накласти арешт на нежитлове приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та зупинити реалізацію арештованого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, який заявник має намір подати.

Водночас, враховуючи предмет та підстави позову, який заявник має намір пред`явити до суду, а також, суть даної заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку таких заходів забезпечення позову, як заборона суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, а також приватним та державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо вказаного нежитлового приміщення - так як накладення арешту на зазначене приміщення, у відповідності до положень законодавства України, вже передбачає заборону особам вчиняти відносно об`єкта будь-які реєстраційні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на нежитлове приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Зупинити реалізацію арештованого майна, яке здійснює Державне підприємство «Сетам» а саме: нежитлового приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 - лот №460230.

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» (), місцезнаходження: просп. Перемоги, 60, м. Київ.

Боржник - ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула