Справа № 739/1515/21
Номер провадження 2/739/523/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді -Іващенка А.І.

за участі секретаря -Неживець К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» звернулося до суду з зазначеним позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" суми заборгованості за Договором надання фінансових послуг №59 від 30.09.2018р. в загальному розмірі 71193,18грн, з яких: сума кредиту 3000,00грн, проценти за користування кредитом 63053,57грн, пеня- 1386,43грн., індекс інфляції за весь період прострочення 771,91грн та три проценти річних від прострочено ї суми 2981,27грн. Просить стягнути судові витрати у розмірі 2 270,00 грн з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», які розміщені за посиланням www/bistrozaim.ua. Так, 30.09.2018р. між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ та відповідачкою укладено Договір про надання фінансових послуг № 59, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua, відповідно до якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 3000,00грн строком на 16 календарних днів - до 15 жовтня 2018 року та зобов`язалася його повернути і сплатити відсотки за його користування у розмірі 60 гривень за кожен день користування, а всього 960гривень. Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 30 вересня 2018 року. Позичальник також зобов`язалася при виникненні заборгованості сплатити неустойку у вигляді штрафу та пені. Разом з тим, при простроченні виконання грошового зобов`язання вона має сплатити кредитору 3% річних від простроченої суми та інфляційні витрати. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, перерахувавши кошти за Кредитним договором на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу 30.09.2018 13:03:49, відповідачці були перераховані грошові кошти у розмірі 3000 грн. Відповідачка ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання не повернула позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 30 серпня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 68317,80грн, яка складається з: сума кредиту 3000,00грн; проценти за користування кредитом 61464,00грн; індекс інфляції за весь період прострочення 1003,68грн; 3% річних від простроченої суми 2850,12грн. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05.10.2021 провадження по даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04.11.2021р. Представник позивача у судове засідання не з`явився, директор ТОВ «Прості займи» Пономар В.О. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялася судом про час і місце судового розгляду справи в установленому законом порядку, відзиву на позов не надала, причини неяки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. ТОВ «Прості Займи» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа. Основним видом діяльності ТОВ «Прості Займи»» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія) (а.с.6). 30.09. 2018 року між ТОВ «Прості Займи» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 59, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті відповідача, згідно умов якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 3000 грн строком на 16 днів до 15.10.2018 та зобов`язався його повернути і сплатити відсотків у розмірі 960грн (розмір відсотків: 2% за кожен день користування кредитом, (730 відсотків річних). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 30 вересня 2018 року. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02%, на 30-й - 7,67%. Відповідно до п.п.4-6 заяви-анкети ОСОБА_1 підтвердила, що доступ до заповнення від її імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише їй, ні які інші особи не мають можливості скористатись від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від її імені на сайт pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua, є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону є дійсними та надані нею особисто (а.с.10). У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору від 30.09.2018р. містяться дані ОСОБА_1 , її прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти. Після подачі відповідної заяви позичальником ОСОБА_1 отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети (а.с.12). ТОВ «Прості Займи» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 30.09.2018р. через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000 грн на платіжну картку, вказану позичальником у заяві (а.с. 14). Відповідно до ч. 1ст. 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ в Україні може здійснюватися за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем. Згідно з п. 7.1.5.ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. Відповідно до ч. 1ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Прості Займи» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, згідно з Кредитним договором, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000,00грн та сплатити проценти у розмірі 960,00грн до 15.10.2018р. Згідно розрахунків, наданих позивачем, непогашена заборгованість за кредитним договором №59 від 30.09.2018року станом на 30.08.2021 складає 71193,18грн, яка складається з: сума кредиту 3000,00грн; проценти за користування кредитом 63053,57грн; пені - 1386,43грн., індекс інфляції за весь період прострочення 771,91грн; 3% річних від простроченої суми 2981.27грн. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 30.09.2018 по 15.10.2018 в сумі 960грн. Але відповідачкою в період з 30.09.2018 року по 13.10.2018року сплачені відсотки у сумі 840 гривень, тобто залишок не сплачених відсотків складає 120 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Таким чином, вимога позивача ТОВ «Прості Займи» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. та відсотків за користування позикою в межах строку кредитування за період з 30.09.2018 по 15.10.2018 в сумі 120 грн є доведеною та підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Прості займи» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 30.09.2018 по 30.08.2021 року в сумі 63053,57грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. За положеннями статей 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору №59 від 30.09.2018року ТОВ «Прості Займи», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі до 15.10.2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «Прості Займи» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15.10.2018року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ «Прості Займи» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 63053,57 грн включає період з 30.09.2018 по 30.08.2021роки, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «Прості займи» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 16.10.2018 по 30.08.2021 роки є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 в порядку ч.2 ст.625 ЦК України: 771,91грн індексу інфляції за весь період прострочення,1386.43грн. пені та 2981,27грн 3% річних від простроченої суми, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно з розрахунку заборгованості індекс інфляції за весь період прострочення заборгованості становить 771,91грн. та 3 % річних від простроченої суми становлять 2981,27грн. Разом з тим, суд не повністю погоджується з правильністю нарахування вищевказаних сум, оскільки ТзОВ «Прості Займи» у розрахунок 3 % річних та індексу інфляції враховано відсотки за користування кредитом. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 000 грн. з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в розмірі 637,20 грн. (3 000,00 грн. (сума боргу) 101,3 % (сукупний індекс інфляції)/100 % - 3 000,00 (сума боргу)= 637,20 грн.). Також, за період з 30.09.2018 по 30.08.2021 на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 262,60 грн. (3 000,00 грн. (сума боргу) х 3 % річних/100 х 1065 (загальна кількість днів прострочення виконання зобов`язання) 365 = 262,60 грн. Окрім цього, відповідно до розрахунку заборгованості на відповідача накладено пеню у розмірі 1 386,43 грн., яка також підлягає до стягнення. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Прості Займи» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №59 від 30.09.2018 у розмірі 6070,32 грн., з яких: 3000 грн. - сума кредиту, 960 грн. - проценти за користування кредитом, 1386,43 грн. - пеня, 637,20 грн. - індекс інфляції, 262,60 грн. - 3 % річних. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставіст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 172,52 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог. Керуючись статями 3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями526,530,549,626,638,639,1048,10491054,1055 ЦК України, статями12,13,76,81,263 - 265 ЦПК України, суд, В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , «ідн. НОМЕР_1 », що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ", вул. Незалежної України, буд.39-А, офіс 25, Вознесенівський р-н, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69037, , суму заборгованості за договором надання фінансових послуг №59 від 30.09.2018 року в загальному розмірі 5406 (п`ять тисяч чотириста шість) гривень 23 копійки, з яких: сума кредиту 3000,00грн, проценти за користування кредитом 120,00грн, 1386,43 грн. - пені, індекс інфляції за весь період прострочення 637,20 грн та 262,60грн 3% річних та судові витрати у розмірі 172 (сто сімдесят дві) гривні 52 копійки. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Іващенко