Справа № 466/7856/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зими І.Є.

за участю секретаря с/з Колодій Я.П.

представника позивача Заставного Р.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -

встановив:

28.08.2021р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 5201, вчинений 10.02.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї 28 498,64 грн. боргу.

Свої вимоги мотивує тим, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 25.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64959619 з примусового виконання виконавчого напису № 5201, виданого 10.02.2021р. приватним нотаріусом Хара Н.С. про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 28 498,64 гривень.

Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, а сума до стягнення значно перевищує отриману, згідно кредитного договору у ВТ «ПУМБ». Сам договір, який став підставою вчинення напису не був нотаріально посвідчений. Тобто, доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення.

Ухвалою суду від 30.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Заставний Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні, викладеним у заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» , в судове засідання не з`явився повторно , хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Відзиву на позов не надав.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна та Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача , повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Судом встановлено, що 30.04.2020 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір № 501.

10.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5201, яким запропоновано стягнути з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість, що виникла за вищевказаним кредитним договором.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.04.2020 по 22.12.2020 та складає 28 248,64 грн. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1 037,8 грн., простроченої заборгованості за процентами 6 647,68 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту 19 719,08 грн., строкової заборгованості за процентами 844,08 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 25.03.2021 ВП № 64959619 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 5201 від 10.02.2021, виданого приватним нотаріусом Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» вищевказаної заборгованості.

Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 07.04.2021р. у вказаному провадженні звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи ОСОБА_1 .

Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. оскаржуваного виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Між тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку.

Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. керувалась визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 12.03.2020р. у справі № 757/24703/18-ц «якщо серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу не посвідчений нотаріально, отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Окрім того, мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В даному випадку, відповідно до наданих документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 5201 від 10.02.2021 року, судом встановлено, що АТ «ПУМБ» для вчинення виконавчого напису не надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 501 від 20.02.2019 року, який укладено між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ», а тому вказана в виконавчому написі заборгованість, не є безспірною.

З огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного нотаріального законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в якості ефективно застосованого судом способу захисту порушеного права позивача на недоторканність його грошових коштів.

При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом Заставним Р.А., суд керується нормами ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України та враховує зміст наданої адвокатом правничої допомоги (підготовка позовної заяви та заяви про розподіл судових витрат,), документально-розрахункові матеріали в підтвердження зазначених витрат, складність справи та незначний розумний час, достатній для надання такої допомоги, а також застосовує принципи співмірності й пропорційності таких фактично понесених витрат із ціною позову та значенням цієї справи для позивача.

Так, адвокатом надано суду договір про надання правової допомоги від 16.08.2021р. № 16/08/21 та детальний опис виконаних робіт.

При цьому, суд також уважає за необхідне при визначенні розміру цих витрат застосувати критерії розумності та реальності, норми п. 80 рішення ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», п. 34-36 рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року у справі «Гімадуліна та інші проти України» та вважає обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, визначений розмір зазначених вище витрат у сумі 4000 грн.

Окрім того, в сулу ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 908 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис №5201, вчинений 10.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 28 498,64 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в користь ОСОБА_1 судові витрати : 908 грн. сплаченого судового збору та 4 000 витрат на правничу допомогу, а всього 4 908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) грн.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Стаиіславівна, код ЄДРПОУ: невідомий, АДРЕСА_3 .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, код ЄДРПОУ: невідомий, 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси,4, корп.А, офіс 37 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду , через Шевченківський районний суд м. Львова, шляхом подання в тридцятиденний термін з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя І. Є. Зима