Справа № 289/962/20
Номер провадження 2/289/584/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сіренко Н.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачанське» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачанське» (далі ТОВ «Рачанське»), в якій позивач просить суд стягнути з ТОВ «Рачанське» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за:

-травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року;

-січень, лютий, березень, грудень 2011 року;

-січень, лютий, березень, грудень 2012 року;

-січень, лютий, березень, квітень 2013 року;

-січень, лютий, березень, квітень 2014 року всього в розмірі 24808,00 грн., та компенсації частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати за:

-травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року;

-січень, лютий, березень, грудень 2011 року;

-січень, лютий, березень, грудень 2012 року;

-січень, лютий, березень, квітень 2013 року;

-січень, лютий, березень, квітень 2014 року у сумі 13406,32 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що він з 26.04.2010 працював на посаді водія в ТОВ «Рачанське» та 01.10.2014 відповідно до наказу №43 був звільнений на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. За час роботи відповідач систематично не виконував свої зобов`язання з оплати праці та на момент звільнення не виплатив заробітну плату на загальну суму 24808,00 грн. за вказані вище періоди. Звернення до відповідача повернулося адресанту не врученим адресату з поміткою «не проживає».

Ухвалою від 30.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання без виклику сторін (а.с.22-23), копію ухвали направлено сторонам (а.с.24,25), однак направлена відповідачу кореспонденція повернулася до суду не врученою адресату з поміткою «адресат відсутній» (а.с.28).

01.07.2020 від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме від стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та провадження у даній справі в цій частині закрити (а.с.27).

30.07.2020 від позивача електронною поштою надійшло клопотання про витребування доказів у відповідача, які містять інформацію щодо предмета доказування (а.с.31,32).

Ухвалою від 31.07.2020 прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та провадження в цій частині позовних вимог закрито. Клопотання про витребування доказів задоволено та витребувано від ТОВ «Рачанське» належним чином завірені копії документів, зазначені в клопотанні позивача (а.с.34-35), копії ухвали направлено сторонам, а відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками (а.с.36,37), однак 13.08.2020 направлена відповідачу кореспонденція повернулася до суду не врученою адресату з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.41).

12.10.2020 суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про тимчасове вилучення у ТОВ «Рачанське» доказів для дослідження судом (а.с.45-46).

Ухвалою від 13.10.2020 клопотання позивача про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом задоволено частково, застосовано до ТОВ «Рачанське» захід процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, провадження у справі зупинено до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів (а.с.52-54), копію ухвали направлено сторонам у справі та Радомишльському РВ ДВС (а.с.55,56,57).

26.11.2020 до суду надійшла постанова в.о.начальника відділу Радомишльського РВ ДВС про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.11.2020, в якій зазначено, що при виїзді за адресою реєстрації ТОВ «Рачанське» не виявлено керівника чи будь-яких інших осіб, працюючих в ТОВ «Рачанське». Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором підприємства є ОСОБА_2 , якого було викликано до відділу, та він надав пояснення, що виконати ухвалу суду не має можливості, так як тривалий час не працює на займаній посаді, документи, які витребовуються судом передано до Радомишльського районного архіву (а.с.60,61-62,63,64).

Ухвалою від 01.12.2020 поновлено провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання на 05.01.2021 без виклику сторін (а.с.68), про що на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення відповідачу ТОВ «Рачанське» про наявність в провадженні суду вказаної цивільної справи та призначення її розгляду на 05.01.2021 (а.с.71).

22.12.2020 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про визнання обставини, стосовно яких у відповідача вилучалися письмові докази на підставі ухвали суду від 13.10.2020, а саме: докази щодо фактів невиплати позивачеві заробітної плати у зазначений у позові період - встановленими (а.с.78-79).

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.04.2010 прийнятий на роботу в ТОВ «Рачанське» на посаду водія про що зроблено запис в трудовій книжці № НОМЕР_1 на підставі наказу №36 від 26.04.2010, а 01.10.2014 його звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, про що на підставі наказу № 43 від 01.10.2014 зроблено запис в трудовій книжці (а.с.10).

Із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про особу ОСОБА_1 вбачається, що за звітний 2010 рік відомості відсутні, за звітний 2011 рік страхувальник Код 34534665 (ТОВ «Рачанське») за січень, лютий, березень та грудень місяці кількість трудових днів зазначено 0, сума заробітку для нарахування пенсії зазначено 0,00 грн., страхові внески не сплачувалися; за звітний 2012 рік страхувальник Код 34534665 (ТОВ «Рачанське») за січень, лютий, березень та грудень місяці кількість трудових днів зазначено 0, сума заробітку для нарахування пенсії зазначено 0,00 грн., страхові внески не сплачувалися; за звітний 2013 рік страхувальник Код 34534665 (ТОВ «Рачанське») за січень, лютий, березень та квітень місяці кількість трудових днів зазначено 0, сума заробітку для нарахування пенсії зазначено 0,00 грн., страхові внески не сплачувалися; за звітний 2014 рік страхувальник Код 34534665 (ТОВ «Рачанське») за січень, лютий, березень, квітень місяці кількість трудових днів зазначено 0, сума заробітку для нарахування пенсії зазначено 0,00 грн., страхові внески не сплачувалися (а.с.6-7).

На запит ОСОБА_1 28.01.2020 Головним управлінням ДПС у Житомирській області надано інформацію про те, що станом на 27.01.2020 згідно картки особового рахунку автоматизованих інформаційних баз даних ГУ ДПС заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ТОВ «Рачанське» відсутня, а тому відсутні законні підстави для направлення товариству вимоги про сплату боргу (недоїмки). Згідно інформації з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми сплаченого податковим агентом ТОВ «Рачанське» податку на доходи фізичних осіб з нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати, а саме: за 2010 рік відсутня інформація про суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб; за І квартал 2011, 2012, 2013 та 2014 років відсутня інформація про суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб. На підставі викладеної в зверненні інформації направлено запит ТОВ «Рачанське» щодо надання пояснень по питанню перебування з ОСОБА_1 у трудових відносинах та копії первинних документів по оформленню трудових відносин, а також по нарахуванню заробітної плати (а.с.13-14).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 09.11.2020 повідомив в.о.начальника Радомишльського РВ ДВС про те, що він не являється керівником ТОВ «Рачанське» з 2016 року, архівні документи здані в архів м. Радомишль (а.с.63).

Згідно архівної довідки КУ «Трудовий архів» Радомишльської міської ради Житомирської області від 12.11.2020 документи з кадрових питань (особового складу), в тому числі документи по нарахуванню та виплаті заробітної плати ТОВ «Рачанське» за 2010-2014 роки на зберігання до трудового архіву не надходили (а.с.81).

Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, згідно якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до норм статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша ст. 21 КЗпП України), що обов`язок організувати бухгалтерський облік на підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме відповідач має довести, що він виплатив позивачу заробітну плату.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу пропонувалось надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням його доводів, проте відповідач не надав суду ані відзиву, ані доказів сплати боргу.

Беручи до уваги, що відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача щодо не виплати заробітної плати та на доведення відсутності заборгованості перед позивачем не надав, самоусунувся від участі в судовому процесі, ухвалу суду про витребування доказів - не виконав, відзив із запереченнями проти позову суду не надав, суд, у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами та, враховуючи положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України, визнає обставини щодо невиплати ОСОБА_1 заробітної плати у зазначені в позові періоди - встановленими.

Таким чином, вина відповідача в порушенні вимог КЗпП України, знайшла своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Тобто компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані у гривнях на території України та не мають разового характеру.

Окрім того, стаття 238 КЗпП України передбачає, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

З розробленого та наданого позивачем розрахунку невиплачена відповідачем позивачу заробітна плата складає 24808,00 грн. (а.с.19), компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати становить - 13406,32 грн. (а.с.3-4).

Відповідачем не надано до суду доказів на спростування зазначеної суми та на відсутність заборгованості перед позивачем. Станом на час ухвалення рішення судом доказів виплати заборгованості по заробітній платі позивачу відповідачем не надано.

При цьому судом встановлено, що з відомостей Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Рачанське» не є банкрутом, не перебуває у стані припинення та не виключено з Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.42).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Рачанське» виникли правовідносини, які регулюються статтями 21, 94, 116, 117 КЗпП України, та враховуючи те, що ТОВ «Рачанське» є юридичною особою, а тому дане підприємство як юридична особа повинно нести усі зобов`язання перед своїми працівниками, у тому числі перед звільненими із виплати заробітної плати відповідно до чинного законодавства, на підставі чого дійшов висновку про те, що заявлені позивачем суми підлягають стягненню з ТОВ «Рачанське» на користь ОСОБА_1 .

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 13, 17, 18, 76-82, 141, 263-265, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачанське» (юридична адреса: 12242, Житомирська область, Радомишльський район, с. Велика Рача, вул. Поліська (Леніна), 64, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачанське» (юридична адреса: 12242, Житомирська область, Радомишльський район, с. Велика Рача, вул. Поліська (Леніна), 64, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виплачену заробітну плату у розмірі 24808,00 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати у сумі 13406,32 грн., а всього 38214,32 грн. (тридцять вісім тисяч двісті чотирнадцять грн. 32 коп.), з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів згідно чинного законодавства.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачанське» (юридична адреса: 12242, Житомирська область, Радомишльський район, с. Велика Рача, вул. Поліська (Леніна), 64, ) на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. С. Сіренко