Справа № 346/4674/20
Провадження № 2-о/346/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Лазановського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду і вказаною заявою, в якій просить встановити факт неприйняття спадщини спадкоємцями першої черги ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що вони не проживали разом з батьком ОСОБА_6 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві вказано також, що ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , з яким була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Без доведення факту не проживання вказаних осіб разом з померлим на час його смерті та неприйняття ними спадщини заявниця не може отримати свідоцтво на спадщину.

Особи, які беруть участь в справі, у судове засідання не з`явились. Представник заявниці ОСОБА_8 електронною поштою 12.01.2021 року надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його та заявниці відсутності, заявлені вимоги підтримують. Заінтересовані особи подали до суду письмові заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їхній відсутності, заяву ОСОБА_1 визнають та не заперечують щодо її задоволення.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Одночасно із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту неприйняття спадщини спадкоємцями першої черги заявницею ОСОБА_1 подано до суду позов до спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її діда ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа № 346/4675/20).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. від 29.10.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В постанові вказано, що разом зі спадкодавцем на час смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . При заведенні спадкової справи встановлено, що вказані особи не відмовилися від прийняття спадщини згідно з ч. 1 ст.1273 ЦК України, шляхом подання заяви про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Враховуючи викладене, спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняли ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є спадкоємцями першої черги за законом. ОСОБА_1 є внучкою померлого, спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України строк та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України не прийняла.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до приписів ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Разом з тим, ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно з п.2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Верховний Суду постанові від 22.04.2020 року у справі № 200/14136/17 вказав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 315 вказаного Кодексу суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, враховуючи те, що під час судового розгляду вказаної цивільної справи встановлено, що заінтересовані особи є спадкоємцями першої черги за законом, які не відмовилися від прийняття спадщини, а спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому суд приходить до переконання, що в даному випадку між заінтересованими особами, як синами померлого ОСОБА_6 , та заявницею у справі, яка є онукою померлого і не прийняла спадщину у встановлений строк, існує спір про право власності на спадкове майно, що залишилось після його смерті, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Отже, суд приходить до висновку про наявність вищевказаної правової підстави для залишення даної заяви без розгляду, оскільки з її змісту вбачається спір про право.

На підставі наведеного та, керуючись ч.6 ст.294, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту неприйняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.