НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 липня 2021 рокуСправа № 322/526/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участі позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту спільного проживання,

встановив

короткий зміст позовних вимог, рух справи:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 з 1989 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 4,72 га на території Новомиколаївської селищної ради (колишня Новоіванківська сільська рада) Запорізького району Запорізької області, що підтверджується державним актом серія І-ЗП №056860 виданого Новомиколаївською РДА 23.04.2000.

Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

03.07.2018 державним нотаріусом Новомиколаївської держаної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 через недоведеність родинних чи шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивачка звернулася до суду за місцем проживання з метою встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду від 23.04.2020 року заяву позивачки залишено без розгляду і наголошено на можливості звернення до суду в порядку позовного провадження.

Позивачка вказує, що ОСОБА_2 проживала спільно з ОСОБА_3 з 1989 року по 2004 рік і фактично перебувала з ним у шлюбних відносинах. Вони вели спільне господарство і проживали як подружжя.

Встановлення фактів постійного проживання і родинних відносин зі спадкодавцем необхідно позивачці для оформлення спадщини.

Ухвалою судді від 14.06.2021 відкрито провадження у справі призначено підготовче засідання.

Ухвалами судді від 17.06.2021 і 23.06.2021 витребувані докази у вказаній справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи позовної заяви з підстав зазначених у ній, просила задовольнити позов.

Відповідачем відзив на позовну заяву, заяв і клопотань не подано. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомлені.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі у віці 71 років помер ОСОБА_3 . Причина смерті фіброзно-каверозний туберкульоз легень. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.05.2004 виданого Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області.

Останній був власником земельної ділянки розташованої на території Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №056860 виданого Новомиколаївською райдержадміністрацією 28.04.2000.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65291007 від 23.06.2021 інформація щодо ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до довідки №758 від 12.12.2017 виданої виконавчим комітетом Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області по АДРЕСА_1 були зареєстровані і постійно проживали ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 до 18.09.2012.

Відповідно до довідки №757 від 12.10.2017 виданої виконавчим комітетом Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області по АДРЕСА_2 з 18.09.2012 була зареєстрована і постійно проживала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з нею проживали: онука ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 і правнука ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Дуднікове Новомиколаївського району Запорізької області у віці 77 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.06.2016 виданого Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Остання заповідала усе своє майно і усе, що їй належатиме і на що вона за законом матиме право ОСОБА_6 (Заповіт від 25.03.2013 посвідчений приватним нотаріусом Новомиколаївського нотаріального округу Запорізької області Круголь Н.О., зареєстровано за №98).

ОСОБА_7 після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 від 29.11.2013 видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона з народження проживає в с. Дуднікове. В 1989 році до вказаного села приїхали проживати ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , які проживали спільно, однак не були розписані. Останні дружили з батьками свідка. ОСОБА_3 працював разом з її батьком на бойні, а ОСОБА_2 з її (свідка) матір`ю в колгоспі на польових роботах. Свідку відомо що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мали земельні паї які здавалися в оренду місцевому фермеру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона є рідною сестрою позивачки. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були їй і позивачці як дідусь і бабуся, хоча насправді рідними по крові вони не були, а були її (свідка) хрещеними. Своїх дітей у них не було. Батьки свідка і позивачки жили разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на хуторі (назви якого не пам`ятає) до того моменту коли останні переїхали проживати в с. Дуднікове. Вона до шести років проживала разом ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . У 1994 році вона переїхала жити до батьків в м. Запоріжжя де пішла у школу. Дідусь ( ОСОБА_3 ) помер в 2004 році. Останній захворів на роботі (на бойні) туберкульозом, був доставлений в диспансер в м. Запоріжжя і там помер. Після його смерті бабуся ( ОСОБА_2 ) проживала в селі одна, а потім приблизно в 2011 році свідок з донькою переїхали проживати в с. Дуднікове і забрали до себе бабусю. Вказала, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 як працівникам колгоспу були видані земельні паї. Вказані паї здавалися в оренду. Після смерті дідуся і бабусі автоматично стала спадкоємицею. ОСОБА_2 була малограмотною, не хотіла оформлювати належним чином право на спадщину і витрачати на це зайві кошти. Після смерті останньої, саме орендар обох земельних ділянок ( ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ), рекомендував позивачці, як спадкоємиці ОСОБА_2 звернутися до суду задля належного оформлення права на земельну ділянку ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні за її згодою у якості свідка позивачка ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були їй як дідуся і бабуся. Вони не мали своїх дітей. Дружили з її батьками і були хрещеними батьками її старшої сестри. Коли вона була дитиною, то разом із сестрою проживали у них в селі. Потім до батьків в м. Запоріжжя переїхала сестра, згодом коли позивачці виповнилося сім років і вона. Але періодичної родина приїжджала в гості до бабусі і дідуся, кожного літа приїздили разом з сестрою на канікули, а вона взагалі приїздила до них на усі канікули і кожні вихідні. Після смерті дідуся бабуся не відмовлялася від прийняття спадщини. На той час у бабусі була дуже маленька пенсія і вона не хотіла витрачати кошти на оформлення спадщини. До того ж особливої потреби у цьому вона не мала, оскільки за пай дідуся їй виплачувалася орендна плата. Коли ОСОБА_2 складала заповіт на позиваку остання запропонувала їй в судовому порядку вирішити питання щодо оформлення власності на земельну ділянку ОСОБА_3 . Однак бабуся не захотіла цим займатися, оскільки мала на той час незадовільний стан здоров`я, зазначивши що після її смерті позивачка самостійно вирішить це питання не зможе. ОСОБА_1 показала суду, що їй і її родичам не відомо про існування будь-яких близьких чи родичів ОСОБА_3 , які б могли бути його спадкоємцями. Відомо лише, що у ОСОБА_2 був брат, який загинув ще до смерті ОСОБА_3 . Про це ОСОБА_1 стверджує напевно, оскільки дідусь і бабуся про родичів ніколи не розповідали, до них такі особи не приїздили в гості, не телефонували не писали листи.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши письмові докази і показання свідків суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 спільно проживала з ОСОБА_3 з 1989 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана обставина, відповідно до ст.1270 ЦК України, свідчитиме про прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , оскільки остання не заявляла про відмову від спадщини, що в свою чергу надасть можливість позивачці реалізувати її права на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 з 1989 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

- відповідач: Новомиколаївська селищна рада Запорізького району Запорізької області, 70101, Запорізька область, Запорізький район, смт Новомиколаївка, вул. Космічна, буд. 3, ідентифікаційний код 20509622.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складене 30 липня 2021 року.

Суддя Р.О. Губанов