ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

11 січня 2021 року

м. Харків

справа №646/1977/19

провадження № 22-з/818/25/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С.,Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, -

у с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідачки на її користь майнову шкоду у розмірі 12324,00 грн (з урахуванням 20% ПДВ); витрати на проведення оцінки шкоди в розмірі 1100 грн; витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 березня 2020 року позов задоволено частково: стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 10270,00 грн, витрати з оплати вартості експерта-оцінювача у розмірі 1100,00 грн та судовий збір у розмірі 768,40 грн; у задоволені позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

7 грудня 2020 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , подав заяву в якій просив ухвалити додаткове рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 900 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2020 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив стягнути судові витрати на правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надано Договір № 02/08/20-Ц про надання правничої допомоги від 02.08.2020 року, додаткову угоду № 1 до Договору № 02/08/20-ц про надання правничої допомоги від 02.08. 2020 року, акт № 1 приймання-передачі надання послуг та виконаних робіт від 03.08.2020 до Договору № 02/08/20-Ц від 02.08.2020 про надання правничої допомоги, рахунок-фактура № 646/1977/19 від 03.08.2020 на суму 4800 грн та квитанцію № 0.0..1 від 04.08.2020 про сплату 4800 грн згідно рахунку фактури № 646/1977/19 від 03.08.2020 за правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги по справі № 646/1977/19 у Харківському апеляційному суді.

Оскільки, ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 в передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення позивачкою витрат на правову допомогу у розмірі 4800 грн, судова колегія вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 382 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 січня 2021 року.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді - С.С.Кругова

Н.П.Пилипчук