У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

04 січня 2021 року Справа № 542/1683/20

2-н/542/2/21

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

в с т а н о в и в :

29 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 5455 грн. 92 коп. основного боргу, 353 грн. 58 коп. інфляційних витрат, 278 грн. 92 коп. 3% річних та 192 грн. 10 коп. судового збору.

Вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, суддя прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав..

Так, відповідно до частини 2 статті 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 165 ЦПК України, у разі якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою , посадове становище якої не вказано, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 вона не підписана директором Перервою Г.С.

Відповідно до вимог частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Тому, враховуючи вищезазначене та у відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 165, частини 2 статті 167 ЦПК України, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу, або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

А тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України внесена сума судового збору стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» не повертається.

Керуючись статтями 162, 163, 165, 167 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.