№ 477/1957/21
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

12.11.2021 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

До Баштанського районного суду Миколаївської області з Жовтневого районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

З комплексного аналізу вказаної норми слідує, що при звернені до суду із заявою в порядку окремого провадження, особа повинна дотримуватися загальних вимог, регламентованих положеннями стст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

При цьому заявник в якості заінтересованої особи вказує відповідну територіальну громаду, хоча такі громади відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» статусу юридичних осіб не мають та їх інтереси представляють відповідні місцеві ради як юридичні особи, натомість відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Отже учасником справи може бути тільки фізична або юридична особа, а не територіальна громада.

Тому в цій частині заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» слідує, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

В заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявник вказує про неможливість виправлення допущеної в документі помилки, оскільки сільська рада, яка такий правовстановлюючий документ видала, на теперішній час не існує.

Проте внаслідок об`єднання територіальних громад та об`єднання районів утворились інші місцеві ради на вказаній території, але заявник не долучив до заяви відомостей про його звернення до такої місцевої ради та відомостей про неможливість виправлення допущеної помилки.

Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, заявник обґрунтовує докази належності йому відповідного правовстановлюючого документу відомостями в його паспорті та ідентифікаційному номері, при цьому відмінність відомостей про особу у його паспорті та у відповідному правовстановлюючому документі є лише підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності особі такого документу, натомість для підтвердження цього заявником мають бути надані інші докази (це можуть бути, наприклад, договори оренди земельної ділянки, відносно якої складений з помилками правовстановлюючий документ, довідки органів, які такий документ складали чи видавала, показання свідків тощо).

Проте таких доказів заявник до заяви не долучив, що суперечить п. 5 ч.3 ст. 175 та ч.5 ст. 177 ЦПК України.

У зв`язку з цим, заявник має усунути описані вище недоліки заяви, привівши її у відповідність до вимог статей 175, 177 ЦПК України.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 1 ст.185 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

1.Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - залишити без руху.

2.Надати заявнику десятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання заявником копії ухвали про залишення заяви без руху.

3.Роз`яснити заявникові, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

СУДДЯ: