Справа № 646/1839/20
№ провадження 2/646/375/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Яріш Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання дій незаконними та стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким, із врахуванням уточнень, просить: визнати дії Харківської філії ПАТ «Укртелеком» по порядку підготовчих дій по наданню послуги «Smart Line» абоненту ОСОБА_2 через довірену особу ОСОБА_2 діями з заподіянням незначної майнової шкоди абоненту ОСОБА_2 шляхом обману; зобов`язати Харківську філію ПАТ «Укртелеком» відшкодувати абоненту ОСОБА_2 кошти, що були зняті з авансу абонента ОСОБА_2 (300 гривень) для повноцінного споживання послуги «Smart Line»; визнати дії Харківської філії ПАТ «Укртелеком» по організаційній підготовці до споживання послуги «Smart Line» абонентом ОСОБА_2 такими, що порушили права споживача на отримання належної якості обслуговування при отриманні послуги; зобов`язати Харківську філію ПАТ «Укртелеком» надати послуги налаштування на кінцевому абонентському обладнанні ОСОБА_2 для отримання послуги «Smart Line», а також судовий збір пропорційно задоволених вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.06.2019 по 01.06.2022 ОСОБА_1 є довіреною особою ОСОБА_2 30.10.2019 як довірена особа він позивач письмово звернувся до директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з претензією про те, що ХФ ПАТ «Укртелеком» має не тільки закріпляти за абонентом телефонний номер але і підключати телефонний номер абонента до кінцевого абонентського приладу. 16.12.2019 він письмово звернувся до директора товариства з претензією про те, що його звернення №П06319259 від 30.10.2019 не розглянуто у закріпленому законом строки. 30.12.2019 позивачем було отримано письмове звернення від 24.12.2020 представника ПАТ «Укртелеком» Зайцевої О.П. 09.01.2020 позивач був на особистому прийомі в уповноваженої особи по роботі з абонентами Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Зайцевої О.П. Проінформував і навів аргументи уповноваженій особі про можливість оцінки дій ХФ ПАТ «Укртелеком» як шахрайство. 15.01.2020 позивач отримав письмове звернення директора ХФ ПАТ «Укртелеком» з доданою копією письмового звернення згаданої уповноваженої особи від 24.12.2020.

Крім того, позивач зазначив, що ґрунтуючись на факті його особистого звернення до Центру надання послуг 01.10.2019 з заявленим проханням надання послуги «Smart Line» того ж дня послугу «Smart Line» було активовано. Тобто з 01.10.2019 ХФ ПАТ «Укртелеком» почалося нарахування і зняття з особистого рахунку абонента ОСОБА_2 коштів за послугу, яку начебто надано для використання у повному об`ємі з налаштуваннями на кінцевому абонентному обладнанні і абонент начебто погодився з фактом початку повноцінного користування послугою. Підтвердженням правомірності отримання коштів за начебто надану послугу «Smart Line» і її обґрунтованість з 01.10.2019 і далі у часі підтверджуються письмово згаданою уповноваженою особою у зверненні.

З огляду на викладене, позивача вважає, що абоненту ОСОБА_2 заподіяно незначної майнової шкоди шляхом обману активацією послуги «Smart Line» з нарахуванням і зняттям коштів так як послугу не було фактично надано у повному об`ємі з налаштуваннями кінцевого абонентського обладнання для отримання послуги «Smart Line». Вважає, що абоненту ОСОБА_2 заподіяно незначної майнової шкоди шляхом обману при умові надання послуги «Smart Line» - отримання на абонентський рахунок 300 гривень коштів авансової передоплати за подальше користування послугою «Smart Line» і з подальшим зняттям з цільових коштів сум за іншу послугу «ПАУЗА». Крім того, заподіяно незначної майнової шкоди абоненту ОСОБА_2 шляхом обману так як без фактично наданої послуги «Smart Line» ХФ ПАТ «Укртелеком» закумулювала цільові кошти абонента, не повертає їх абоненту на підставі фактично не наданої послуги «Smart Line», використовує цільові кошти для сплати іншої послуги «ПАУЗА».

Позивач вказує на наступні порушення прав абонента ОСОБА_2 : відмову надання послуги налаштування на кінцевому абонентському обладнанні; відмову надавати інформацію про кваліфікованого надавача послуги налаштування на кінцевому абонентському обладнанні.

На підставі вищевикладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків вказаній у її мотивувальній частині.

28.04.2020 позивачем надано заяву на усунення недоліків та уточнено позовні вимоги.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 провадження по зазначеній справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

23.10.2020 через канцелярію суду представником відповідача ПАТ «Укртелеком» Кононенко В. П. було надано відзив на позовну заяву, яким він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є абонентом ПАТ «Укртелеком», між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні і, як наслідок, деліктні правовідносини, які можуть випливати з останніх, тому він не володіє правом вимоги шкоди з відповідача. Станом на 18.05.2020 ОСОБА_1 не придбав, не замовляв, не використовував продукцію ПАТ «Укртелеком», щодо наміру придбати чи замовити таки послуги інформація відсутня. Таким чином, позивач не є споживачем у правовідносинах з відповідачем, а тому право вимоги на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок недоліків в наданні послуг відповідно до норм зазначеного закону для позивача не настало.

Крім того у відзиві зазначено, що згідно з інформацією на сайті ПАТ «Укртелеком» за посиланням http://salesinfo.ukrtelecom.net/internet-majster-2/ послуга установки кінцевого обладнання є платним сервісом. Крім того, та особливо зазначено наступне: «Увага! Послуга «Інтернет-майстер» не надається споживачам «Smart Line».

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав передбачені ст.16 ЦК України. Зокрема згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом досліджені письмові докази, що надані позивачем, зокрема копії заяв ОСОБА_2 на адресу ХФ ПАТ «Укртелеком» від 30.10.2019,16.12.2019; відповіді уповноваженої посадової особи ПАТ «Укртелеком» в порядку ЗУ «Про звернення громадян» від 24.12.2019; додатку до договору від 21.02.2020, що укладений між ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_2 ; копії відповіді уповноваженої посадової особи ПАТ «Укртелеком» в порядку ЗУ «Про звернення громадян» від 15.01.2020.

Відповідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини третьої статті 10 Законів України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Частиною першої статті 1 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що абонент, це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; абонентна плата, це фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійній основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг.

Пунктами 7 та 12 частини першої статті 32 цього Закону встановлено, що споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг та відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання оператором, провайдером телекомунікацій обов`язків, передбачених договором із споживачем чи законодавством.

Частиною другою статті 63 Закону України «Про телекомунікації» обумовлений порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, зокрема умовами надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про телекомунікації» розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Пунктом 6 частини першої статті 40 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що оператор, провайдер телекомунікацій несе перед споживачами за ненадання або неналежне надання телекомунікаційних послуг таку майнову відповідальність: у разі неусунення протягом однієї доби із зафіксованого моменту подання абонентом заявки щодо пошкодження телекомунікаційної мережі, яке унеможливило доступ споживача до послуги або знизило до неприпустимих значень показники якості телекомунікаційної послуги, абонентна плата за весь період пошкодження не нараховується, а оператор телекомунікацій у разі неусунення пошкодження протягом п`яти діб із зафіксованого моменту подання абонентом відповідної заявки сплачує споживачу штраф у розмірі 25 відсотків добової абонентної плати за кожну добу перевищення цього терміну, але не більше ніж за три місяці.

Підпунктом 27 пункту 35 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295 (далі - Правила), закріплено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на несплату абонентної плати за весь час пошкодження телекомунікаційних мереж та технічних засобів, що призвело до скорочення переліку послуг у разі порушення оператором, провайдером граничних строків усунення пошкодження та виникло не з вини споживачів, з дати реєстрації оператором, провайдером відповідної заяви (усної чи письмової).

Згідно з підпунктами 12-13 пункту 35 Правил споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право, зокрема, на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання оператором, провайдером обов`язків, передбачених договором чи законодавством та на оскарження неправомірних дій оператора, провайдера шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 54 Правил оператор, провайдер може скорочувати надання послуг з власної ініціативи в разі виконання ремонтних робіт з усунення пошкодження телекомунікаційних мереж, технічних засобів телекомунікацій, профілактичних, планових ремонтних або інших робіт, виконання яких унеможливлює надання послуг.

Згідно з пунктом 54 Правил скорочення переліку послуг здійснюється до усунення причин, що призвели до цього, на строк, визначений договором та законодавством. У разі скорочення переліку послуг у випадках, передбачених підпунктами 3 і 4 цього пункту, абонентна плата не нараховується.

Пунктом 40 Правил і пунктом 7.7.3 Умов визначено, що у разі не виконання або неналежного виконання Укртелекомом своїх зобов`язань за Договором та цими Умовами Укртелеком несе відповідальність у розмірі штрафних санкцій на користь Абонента, визначених пунктом 40 Правил та статті 40 Закону України «Про телекомунікації».

Частиною другою статті 40 Закону України «Про телекомунікації» і пункту 7.3 Умов обумовлено, що оператори не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок викрадення чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій.

Однак позивачем ані в позовній заяві, ані в доданих до неї документах не доведено факт наявності договірних правовідносин між ОСОБА_1 (який виступає стороною у справі) та відповідачем.

Оскільки позивач не надав суду цей договір (про надання телекомунікаційних послуг), клопотання про витребування доказів на адресу суду у вказаній цивільний справі не надходило, то суд позбавлений можливості визначити характер спірних правовідносин, що існують між сторонами, або ж визначити правосуб`єктність сторін у даному спорі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про телекомунікації» абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі.

Пунктами 7 та 12 частини першої статті 32 цього Закону встановлено, що саме споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг та відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання оператором, провайдером телекомунікацій обов`язків, передбачених договором із споживачем чи законодавством.

Отже, правом на звернення до суду із позовом про визнання неправомірними дій щодо тривалої відсутності телефонного зв`язку та послуг доступу до мережі інтернет, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди щодо конкретного договору може лише абонент (споживач таких послуг) за вказаним договором.

Надані письмові звернення від ОСОБА_2 на адресу відповідача не свідчать про надання послуги «Smart Line», яка надається ПАТ «Укртелеком» з огляду на те, що з додатку (тарифи ) до договору між ОСОБА_2 та ПАТ «Укртелеком» не вбачається така послуга, а відповіді відповідача на адресу позивача щодо вказаної послуги (без будь-яких підтверджуючих документів щодо укладення договору про надання такої послуги та її умов) не підтверджують порушення прав споживача щодо надання телекомунікаційних послуг.

Вказані висновки узгоджуються з правовим висновком Верховного суду, що викладений у постанові від 09.11.2020 у справі № № 201/194/19 (провадження № 61-15140св19).

Крім того, позивач вимагає відшкодувати абоненту ОСОБА_2 кошти, що були зняті з авансу абонента ОСОБА_2 (300 гривень) для повноцінного споживання послуги «Smart Line», при цьому на обґрунтування вказаної вимоги лише в тексті позовної заяви зазначає, що вказані грошові кошти були зняті з рахунку споживача але на іншу цільову послугу «ПАУЗА», жодним чином не підтверджуючи вказане твердження належними та допустимими доказами, як то випискою з рахунку.

Також судом враховані зазначені у відзиві представника відповідача відомості щодо спірної послуги, а саме те, що згідно послуга установки кінцевого обладнання є платним сервісом, а також те, що послуга «Інтернет-майстер» не надається споживачам «Smart Line», які не спростовані наданими сторонами доказами.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про визнання дій Харківської філії ПАТ «Укртелеком» по порядку підготовчих дій по наданню послуги «Smart Line» абоненту ОСОБА_2 через довірену особу ОСОБА_2 діями з заподіянням незначної майнової шкоди абоненту ОСОБА_2 шляхом обману; зобов`язання Харківської філії ПАТ «Укртелеком» відшкодувати абоненту ОСОБА_2 кошти, що були зняті з авансу абонента ОСОБА_2 (300 гривень) для повноцінного споживання послуги «Smart Line»; визнання дій Харківської філії ПАТ «Укртелеком» по організаційній підготовці до споживання послуги «Smart Line» абонентом ОСОБА_2 такими, що порушили права споживача на отримання належної якості обслуговування при отриманні послуги; зобов`язання Харківської філії ПАТ «Укртелеком» надати послуги налаштування на кінцевому абонентському обладнанні ОСОБА_2 для отримання послуги «Smart Line», а також судовий збір пропорційно задоволених вимог.

Питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статями 12, 81, 141, 247, 280-282, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання дій незаконними та стягнення майнової шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду (Харківський апеляційний суд) через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення (Червонозаводський районний суд м.Харкова).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Харківська філія публічного акціонерного товариства «Укртелеком», , місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Нетіченська, набережна, буд. 8.

Суддя: В.А. Єжов