Провадження №2-1932/21
У Х В А Л А

09 листопада 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Проць Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни, малолітньої ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2021 до Обухівського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, яка передана за підсудністю з Дніпровського районного суду міста Києва в зв`язку з тим, що справа повинна бути розглянута за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просила скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, внесений 29.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною Київського міського нотаріального округу: номер запису про запису про право власності/довірчої власності: 39971542. Отже, спір вирішується щодо нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 .

Статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ, за якою позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної частини.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про передачу справи за підсудністю, однією із підстав зазначено постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 року №304/284/18 якою визначено, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Вирішення таких спорів відбувається за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чи її спадкоємці. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 36-39, 50-51, 57), від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18 (пункти 25-26).

Крім того, в ухвалі зазначено, що позов про скасування записів про державну реєстрацію прав не відноситься до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, а тому положення ст.30 ЦПК України про підсудність позову за місцезнаходженням майна, в даному випадку не застосовується і оскільки один з відповідачів, а саме маолітня ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до територіальної юрисдикції Обухівського району Київської області саме на розгляд вказаного суду і передана справа.

Разом з тим, очевидним є предмет позову - нерухоме майно, яке територіально знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , тобто наявна виключна підсудність за місцем знаходженням нерухомого майна, яка не відноситься до територіальної підсудності Обухівстького районного суду

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно п.1 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу розглянуто неповноважним складом суду.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи Обухівським районним судом Київської області може бути визначено, як неповноважний склад суду, що призведе до порушення прав позивача та відповідача

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Обухівського районного суду Київської області, позовна заява ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни, малолітньої ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва - за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.27,31 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни, малолітньої ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, направити за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: