ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м. Чернівці

справа № 727/3464/21

провадження №22-ц/822/1024/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв Володимир Адольфович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 серпня 2021, ухвалене під головуванням судді Чебан В.М.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 листопада 2013 року, зареєстрований в реєстрі за №1979, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А., про звернення стягнення на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 . Стягнути з відповідача судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2021 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 листопада 2013 року, зареєстрований в реєстрі за №1979, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А., про звернення стягнення на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 .

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 серпня 2021 року задоволено частково клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла Снігур Н.М. , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 гривень.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 серпня 2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити, стягнувши на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3600 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що посилання у рішенні суду на принцип розумності та справедливості, як на обставини, якими обґрунтовується мотив прийняття рішення про компенсацію судових витрат є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а додаткове рішення суду зміні, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті12,46,56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.

Апеляційний су вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність всіх необхідних документів на підтвердження зазначених в клопотанні, витрат на професійну правничу допомогу.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що представником ОСОБА_1 у даній справі була адвокат Снігур Н.М., яка діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 16 березня 2021 року та ордеру на надання правової допомоги №44521 від 14 квітня 2021 року.

Відповідно до акту прийому-передачі частково виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 21 липня 2021 року та додаткової угоди від 06 липня 2021 року, адвокатом Снігур Н.М. виконано таку роботу:

-явка на підготовчі засідання (12.05.21,03.06.21,25.06.21,01.07.21) загальною вартістю 400 грн.;

-ознайомлення з відзивом на позовну заяву та доданими до нього матеріалами, вартістю 400 грн;

-ознайомлення та аналіз документів, що знаходяться у витребуваній судом нотаріальній справі, вартістю 300 грн.;

-проаналізовано положення гл.19 ЦК України та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 15 квітня 2020 року, вартістю 300 грн;

-підготовлено відповідь на відзив, вартістю 500 грн.;

-підготовлено адвокатський запит до органу ДВС про видачу копій документів виконавчого провадження №40969810, вартістю 200 грн.;

-отримала Витяг з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна та ознайомилася з Інструкцією та Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, вартістю 400 грн;

-підготовлено 2 клопотання до суду, вартістю 300 грн. (а.с.154,155). Загальна вартість наданих послуг 2800 грн.

Як вбачається із змісту додаткового рішення, 22 липня 2021 року в судовому засіданні до закінчення судових дебатів, Снігур Н.М. було зроблено усну заяву, відповідно до якої остання просила надати їй строк для надання доказів, що підтверджують понесення решти витрат в сумі 3600 грн.

26 липня 2021 року Снігур Н.М. подала до суду акт прийому-передачі виконаних робіт від 22 липня 2021 року, адвокатом Снігур Н.М. виконано представництво інтересів клієнта в суді 22 липня 2021 року, вартістю 800 грн., а також квитанцію про оплату ОСОБА_1 решти витрат на суму 3600 грн (а.с.171,172).

У запереченні на заяву позивачки про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, поданій до суду першої інстанції, представник відповідача зазначав про те, що розмір витрат є завищеним, спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є доволі поширеним та не складним, також судова практика є сталою, тому підготовка документів не потребує значного часу. Вважав заявлений розмір витрат явно неспівмірним із заявленими вимогами та обсягом необхідної правничої допомоги.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Апеляційний суд погоджується з аргументом апеляційної скарги про те, що визначаючи розмір стягуваних витрат на правову допомогу у розмірі 800 гривень, суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права.

Представником позивачки у судовому засіданні 22 липня 2021 року до початку судових дебатів, зроблено усну заяву, відповідно до якої остання просила надати їй строк для надання доказів, що підтверджують понесення решти витрат в сумі 3600 грн. Підставою для нарахування такого розміру витрат слугував акт виконаних робіт від 21 липня 2021 року та акт виконаних робіт від 22 липня 2021 року, що спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність документів на підтвердження вказаних витрат.

26 липня 2021 року Снігур Н.М. подала до суду першої інстанції квитанцію про оплату вказаних витрат на суму 3600 грн.

Отже, надавши до суду акт виконаних робіт від 21 липня 2021 року, акт виконаних робіт від 22 липня 2021 року, квитанцію про оплату цих послуг на суму 3600 грн., ОСОБА_1 надала суду необхідні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, враховуючи подані відповідачем заперечення щодо стягнення вказаних витрат, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку понесеним витратам та їхньому розміру.

Як вбачається з акта виконаних робіт, адвокат Снігур Н.М. включила послуги з явки у підготовчі судові засідання, а саме 12.05.21р., 03.06.21р., 25.06.21р., 01.07.21р.

Проте, з протоколу підготовчого судового засідання від 12 травня 2021 року вбачається, що у судове засідання сторони не з`явилися (а.с.52).

З довідки секретаря судових засідань від 03 червня 2021 року вбачається, що судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці (а.с.72).

З протоколу підготовчого судового засідання від 25 травня 2021 року вбачається, що у судове засідання сторони не з`явилися (а.с.78).

З протоколу підготовчого судового засідання від 01 липня 2021 року вбачається, що у судове засідання сторони не з`явилися (а.с.127).

Також включення Снігур Н.М. до витрат наліз положення гл.19 ЦК України та ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15 квітня 2020 року, є подвійним стягненням, оскільки подібні за змістом витрати уже були включені до акту виконаних робіт від 14 квітня 2021 року та стягненні за рішенням суду.

З огляду на викладене, з урахуванням висловлених заперечень з боку сторони відповідача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень, такий розмір судових витрат буде співрозмірним із складністю даної справи, відповідатиме як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 7 жовтня 2021 року, адвокатом Снігур Н.М. виконано таку роботу:

-ознайомлення з додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці;

-проаналізовано положення ст..ст.137,140 ЦПК України та постанову Пленуму Верховного Суду України №10 від 17 жовтня 2014 року;

-ознайомлення з постановами Великої Палати Верховного Суду та Касаційної палати Верховного Суду: №753/15687/15-ц, 914/1949/18,638/7748/18,520/8305/18, 850/1/18,755/1/0215/15-ц;

-підготовлено апеляційну скаргу на додаткове рішення;

-підготовлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;

-підготовлено клопотання про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного оскарження рішення суду.

Загальна вартість наданих послуг 500 грн., що підтверджується квитанціє №11 від 7 жовтня 2021 року.

Колегія суддів вважає, що понесені ОСОБА_1 витрати на правову допомогу є документально підтверджені, заперечень щодо співмірності витрат чи клопотання про зменшення цих витрат з боку товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до апеляційного суду не надходило, тому з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 500 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 серпня 2021 ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу на вказане додаткове рішення задовольнити частково, а ухвалене у справі додаткове рішення суду першої інстанції змінити, визначивши суму, яка підлягає стягненню в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1500 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 серпня 2021 змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 500 гривень витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2021 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак