УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.11.2021 суддя Городоцького районного суду Львівської області Українець П.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним розрахунку заборгованості за аліментами,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до Городоцького районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання незаконним розрахунку заборгованості за аліментами від 27.09.2021 року, під час виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-816 від 08.11.2006р., виданого Городоцьким районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Як видно з матеріалів позову представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Правосудько О.М. надав до позовної заяви копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію договору про надання правової допомоги № 9 від 26.06.2014 року (зі змінами від 12 жовтня 2021 року).

При цьому, з долученої копії вказаного договору неможливо встановити чи це є цілісний документ, належним чином укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Правосудько О.М., і чи такий в дійсності укладався.

Також, до позову не додано належної фотокопії паспорта чи іншого документу ОСОБА_1 , з проставленням її підпису, оскільки з долученої копії договору про надання правової допомоги № 9 від 26.06.2014 року (зі змінами від 12 жовтня 2021 року) в цілому не видно підпису ОСОБА_1 з огляду на неякісність цієї фотокопії.

Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (яке діяло на час укладення договору), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Разом з тим, наявна при матеріалах позову фотокопія ордеру адвоката Правосудька О.М. є неякісною і нечитабельною, містить ряд дописок/виправлень, зазначено декілька органів, у яких надається правова допомога.

Окремо слід зазначити, що подана адвокатом Правосудьком О.М. позовна заява від імені ОСОБА_1 надрукована на чернетках, деякі додатки до позову скопійовані на папір для факсу, нечитабельні, що свідчить про зневажливе ставлення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли таку подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , вважаю, що заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підписання позовної заяви та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача, - що є підставою для повернення позовної заяви особі, яка її подала відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 62, 177, 185, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним розрахунку заборгованості за аліментами - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснюю, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://gr.lv.court.gov.ua.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П.Ф. Українець