Справа № 752/1064/20
Провадження № 2/752/1762/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
13 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.,
розглянувши в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2019 року приблизно о 10 год. 27 хв. у м. Києві по провулку Задорожньому, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участі автомобіля «Mazda» д.з.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 .
Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mazda» д.з.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 застрахована «УАСК АСКА» полісом обов`язкового страхування № АО172560.
Посилається на те, що його автомобіль було відновлено на СТО, це підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про сплату коштів, і вартість ремонту складає 8 800 грн.
З урахуванням наявності у діях відповідача вини щодо порушення ПДР, внаслідок яких позивачу було завдано майнову шкоду, ОСОБА_2 має нести цивільно-правову відповідальність щодо відшкодування шкоди на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України.
Також зазначає, що відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних та інфляційні витрати, передбачені у статті 625 ЦК України.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. від 21.01.2020 р. відкрито провадження про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.51).
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 409 від 16.06.2020 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Плахотнюк К.Г. (а.с. 61-63).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 4 серпня 2020 року, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди прийнято до провадження. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 65).
Справа, призначена на 22.03.2021 року не розглядалася у зв`язку з неявкою відповідача, який про дату, час, та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
У судове засідання, призначене на 13.07.2021 року сторони не з`явилися.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Будь-які клопотання до суду не надходили.
Приймаючи до уваги, що відповідач, який в установленому законодавством порядку повідомлявся про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил вт. ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Судом встановлено, що 23.05.2019 року приблизно о 10 год. 27 хв. у м. Києві по провулку Задорожньому, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Mazda» д.з.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 .
Право власності автомобіля «Mazda» д.з.н. НОМЕР_1 підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 (а.с.34).
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у які беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Зі змісту звіту встановлено, що він зроблений відповідно до договору про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, укладеного між ФОП ОСОБА_3 , який діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 324/19 від 25 квітня 2019 року, виданого Фондом Державного майна України (а.с.34) та ОСОБА_1 . Метою автотоварознавчого дослідження є встановлення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Mazda» д.з.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 23.05.2019. На підставі виконаних досліджень, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку складає 20 290,16 грн, 10 145,08 грн - шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, з урахуванням наявності у діях пішохода вини щодо порушення ПДР, внаслідок яких (причинно-наслідковий зв`язок) іншим учасникам дорожнього руху було завдано майнову або моральну шкоду, пішохід має нести цивільно-правову відповідальність щодо відшкодування шкоди на загальних підставах, зокрема, застосовуючи положення статті 1166 ЦК України. Така позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 296/2509/16-ц.
З урахуванням наведеного, обов`язок з відшкодування позивачу майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому автомобіля під час ДТП, яка сталася з вини пішохода ОСОБА_2 внаслідок порушення останнім ПДР, покладається на відповідача.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Відповідно до приписів частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відтворення пошкодженої речі.
Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик або МТСБУ шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості не відшкодовує.
Згідно з положеннями частини 3 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів.
З метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ під час проведення автотоварознавчих експертиз застосовується Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика).
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини втрати товарної вартості.
Пунктом 2.4 Методики передбачено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
З урахуванням зазначеного суд вважає, що розрахунок матеріального збитку у розмірі 18 945,08 грн доведений позивачем, відповідачем не спростований, а тому підлягає стягненню.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 372,15 грн (кількість днів прострочення 239), а також інфляційні у розмірі 113,65 грн. (за період прострочення з 23.05.2019 - 10.01.2020).
Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань (а.с.49-50), суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі на суми 372,15 грн та 113,65 грн відповідно.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та задоволенню підлягають у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Приписами ч.3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані з проведенням експертизи.
З огляду на вказане, витрати за послуги оцінювача за складання звіту у сумі 1500,00 грн. підлягають стягненню у повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів справи позивачем були понесені витрати на правову допомогу, що підтверджується договором про надання юридичних послуг № 10/01/2020-ЦС від 10.01.2020 року, квитанцією про сплату послуг адвоката № 10/01/20-1 від 10.01.2020 на суму 3000 грн. та актом виконаних робіт від 17.01.2020 (а.с.43-44,45,46).
Суд, враховуючи складність справи, що є справою незначної складності, а також обсяг виконаних адвокатом робіт та час, витрачений адвокатом, ціну позову і значення справи для сторони, а також повне задоволення позовних вимог, вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, , суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) вартість матеріального збитку в сумі 18 945, 08 грн, 3 % річних у розмірі 372,15 грн, інфляційні витрати 113,65 грн, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80грн, витрати на правову допомогу 3000 грн, що разом становить належну до стягнення суму 24 771 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят одна) гривня 68 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк