У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/1240/21

Провадження № 2/634/369/21

"17" листопада 2021 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

16.10.2021 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області та ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльність Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області щодо не розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, щодо не прийняття рішення про затвердження або відмову в затвердженні проекту землеустрою, визнати недійсним рішення XII позачергової сесії VIII скликання від 09 вересня 2021року №968-VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 » та скасування рішення Державного реєстратора Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області Борисюка І.М. про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0437 за ОСОБА_2 .

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, а саме:заборонити усім державним реєстраторам України та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майн та їх обтяжень, до ухвалення рішення у даній справі, вчиняти будь-які дії по внесенню змін до відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, стосовно земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0437, власником якої є ОСОБА_2 та до ухвалення рішення у даній справі, заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії з відчуження та передання в іпотеку земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0437.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначив, що забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії, є співмірною мірою і кореспондується з предметом позову, оскільки відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна».

Також у випадку, якщо ОСОБА_2 , яка незаконно та безоплатно отримала у приватну власність земельну ділянку і може продати, здати в оренду, передати в іпотеку або в інший спосіб здійснить відчуження цього майна або майнових прав, і позивач вимушений буде вживати додаткових заходів, щодо захисту своїх прав, що зумовить подання нових позовів до нових власників, користувачів, іпотекодержателів і утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду якщо рішення буде прийнято на користь позивача. Крім того здійснення ОСОБА_2 вищезазначених дій не забезпечить ефективний захист порушених прав позивача. Можливість реалізації земельної ділянки ОСОБА_2 є достатньо обґрунтованим припущенням того, що майно може зникнути на момент виконання рішення, а також обґрунтовує доводи, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на положення ст.151 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 149, 150, 151 ЦПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом спору у справі є визнання незаконною бездіяльність Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області щодо не розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та не прийняття рішення про затвердження або відмову в затвердженні проекту землеустрою, а також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав право власності на земельну ділянку.

Вимог майнового характеру позивачем не заявлено (інші заявлені вимоги стосуються стягнення судових витрат).

При цьому слід зазначити, що спір має нематеріальний характер, а позивачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, спрямованих на порушення прав позивача, а саме доказів, яким саме чином перехід права власності на земельну ділянку ( право власності на яку позивачу ніколи не належало) до іншої особи утруднить або зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи із правових положень, зазначених судом вище, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічних інтересів правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області та ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльність Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області щодо не розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не прийняття рішення про затвердження або відмову в затвердженні проекту землеустрою, визнати недійсним рішення XII позачергової сесії VIII скликання від 09 вересня 2021року № 968-VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 » та скасування рішення Державного реєстратора Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області Борисюка І.М. про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0437 за ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/

Копія вірна. Суддя: