ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року

м. Харків

справа № 642/8210/16-ц

провадження № 22ц/818/1472/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2020 року у складі судді Шрамко Л.Л. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» - задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2020 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» відмовлено в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 25 листопада 2020 року.

На вказане судове рішення 17 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 12 січня 2020 року.

13 січня 2021 року суддя колегії Хорошевський О.М. заявив самовідвід, оскільки ухвала суду апеляційної інстанції від 29 серпня 2017 року у даній справі, під час постановлення якої він брав участь, судом касаційної інстанції скасована, отже, він не може брати участь у розгляді цієї справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 3 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із частинами 1, 9 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що вищевказане судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене у складі колегії суддів головуючий суддя (суддя-доповідач) Хорошевського О.М., судді колегії Кіся П.В., Кружиліної О.А., скасовано у касаційному порядку, і він відповідно до частини 3 статті 37 ЦПК України не може брати участь у новому апеляційному розгляді цієї самої справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді Хорошевського О.М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.37, 39, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Харківського апеляційного суду Хорошевського О.М. - задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина