ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/118/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Римар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором ухваленого 18.10.2018,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 18.10.2018 було ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що не був обізнаний про час та місце розгляду справи, не отримував судові повістки, оскільки на час звернення до суду з позовом, останній вже не був зареєстрований і не проживав за адресою, куди направлялися судові повістки, а був зареєстрований за іншою адресою, що підтверджується копіює довідки про реєстрацію місця проживання заявника. Крім того, предметом спору є боргові зобов`язання, проте заявник зазначає, що не звертався до позивача за оформленням кредиту та не отримував кредитну картку. Крам того, позивачем не надано доказів, що правила та умови на підставі яких заявнику надавалися кредитні кошти ознайомив заявника з ними та саме на таких умовах заявник отримував кредитні кошти.

Крім того, заявник просить поновити останньому строк для звернення до суду із даною заявою, оскільки про наявність судового рішення дізнався у травні 2021 при ознайомленні з матеріалами справи, після чого і дізнався про існування заочного рішення, та в межах процесуального строку звернувся до суду із даною заявою.

Заявник та представник останнього в засідання не з`явилися. Представник заявника надала заяву, про розгляд заяви за його відсутності, заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача не з`явився до суду, надіслав заперечення проти заяви, в яких просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки рішення суду є законним, а посилання заявника на необізнаність часу та дати проведення судового засідання є необґрунтованими. Крім того, доводи заявника щодо необізнаності з правилами та умовами надання кредитування є необґрунтованими, оскільки відповідно до виписки з особистого рахунку, вбачається, що заявник до певного часу належним чином виконував покладені на нього обов`язки.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, приймаючи до уваги, що повідомлення про час і місце розгляду справи було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

18.10.2018 у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено заочне рішення яким задоволено позов.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній дізнався про наявність судового рішення безпосередньо в суді 24.05.2021, при ознайомленні з матеріалами справи, оскільки згідно відомостей «ГІОЦ/КМДА» наданих на запит суду зареєстрованим в м. Києві не значився, з 2019 року заявник зареєстрований в Київській області Баришівському районі, судові повістки, а також заочне рішення суду, заявник об`єктивно не мав можливості отримати, оскільки вони направлялися на адресу за якою заявник не проживає та не зареєстрований, що підтверджується наданою копією довідки про місце реєстрацію заявника та відповідними копіями долученими до даної заяви. Отже, доводи заявника щодо необізнаності із наявністю судового рішення є слушними.

17.06.2021 заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Таким чином, зважаючи на те, що повний текст заочного рішення заявник не мав можливості отримати з поважних причин, а також те, що останній звернувся із заявою про перегляд заочного рішення в межах строку визначеного ч. 3 ст. 284 ЦПК України, суд вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення безумовно підлягає поновленню.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вказаного рішення зазначено, що відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вище наведені обставини покладені в основу рішення суду про поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, суд вважає, що відповідача було повідомлено неналежним чином, про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим заявник не мав можливості прибути в судове засідання, надати докази та відзив на позов з поважних причин.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 49 ЦПК України, одною із основних засад (принципів) цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Сторони користуються рівними процесуальними правами.

Заявник зазначає, що позовні вимоги про стягнення з нього коштів, ґрунтуються на тому, що він є боржником перед кредитором, проте кредитних карток він не отримував та не звертався до позивача з заявою на отримання таких карток, проте такі доводи та обґрунтування можливо надати лише в судовому засіданні, при повному з`ясуванні всіх обставин справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені вище обставини створюють юридичну сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення і забезпечення права на справедливий суд.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором ухваленого 18.10.2018 - задовольнити.

Скасувати заочне рішення від 18.10.2018 ухвалене Дарницьким районним судом м. Києва у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: