ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1671/20
Провадження № 22-ц/4820/1406/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/1671/20 за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Полонська міська рада, до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділляземінвест», про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року (суддя Горщар А.Г.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Полонська міська рада, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ТОВ «Поділляземінвест», про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначала, що вона протягом сорока років користується земельною ділянкою загальною площею 0,46 га, яка розташована на території бувшої Бражинецької сільської ради колишнього Полонського району Хмельницької області. Вказує, що вказана вище земельна ділянка була передана у власність її покійному чоловіку ОСОБА_4 на підставі рішення Бражинецької сільської ради № 4 від 12.10.1993.

Посилається на те, що зазначена земельна ділянка є суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_3 , площею 0,56 га, котра знаходиться в його користуванні, та між ними як суміжними користувачами існує спір з приводу користування частиною земельної ділянки, яка необхідна позивачу для того, щоб вона могла безперешкодно проходити (проїжджати) земельною ділянкою відповідача, щоб дійти до своєї земельної ділянки.

Позивач вказує, що вона звернулась до Полонської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та 22.06.2018 рішенням сесії цієї ради, такий дозвіл для неї був наданий. Зазначає, що після звернення до інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_5 щодо виготовлення землевпорядної документації вона дізналась про те, що державна реєстрація земельної ділянки не може бути проведена, оскільки вона буде накладатись на земельну ділянку, зареєстровану в системі ДЗК кадастровий номером :01:001:0088, площею 0,25 га, яка належить відповідачу.

Таким чином, відповідач у 2019 році виготовив проект технічної документації на земельну ділянку і безперешкодно здійснив її державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі. Однак, як зазначає позивач, з нею межі ніхто не погоджував, своєї згоди вона не надавала. Вважає, що відповідач самовільно порушив межові знаки її земельних ділянок та самовільно користується ними.

Мирним шляхом питання вирішити з відповідачем не вдалося, а тому позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0088.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд не надав належної правової оцінки тій обставині, що земельні ділянки позивача та відповідача розділяються географічно-ландшафтною фізичною межею у вигляді стежки, яка була незмінною протягом багатьох років. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив для повного та об`єктивного розгляду справи обставини походження права власності на земельну ділянку відповідача, обмежившись лише поверхневими, фактично формальними аргументами. На думку апелянта, відповідач на відміну від позивача не довів правомірність своїх дій щодо оформлення документації на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0088. Крім того, як зазначає апелянт, судом не було взято до уваги судових рішень у справах № 681/786/17, 681/1616/18 та позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/10932/17.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, зважаючи на безпідставність доводів апеляційної скарги.

ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі. Вважає рішення суду першої інстанції законним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором дарування від 03.07.2001 ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв в дар житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований на земельній ділянці 0,56 га в АДРЕСА_2 (а.с.7 т. 1).

Подарований ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями належав ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1998, власником якого був ОСОБА_7 .

Згідно з рішенням Бражинецької сільської ради № 4 від 12.10.1993, земельна ділянка площею 0,56 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,31 га для ведення особистого підсобного господарства) безоплатно передана у приватну власність ОСОБА_7 (а.с. 110, 120-132 т. 1).

Цим же ж рішенням Бражинецької сільської ради передано у безоплатно у приватну власність ОСОБА_4 (чоловіка позивача ОСОБА_1 ) земельну ділянку загальною площею 0,46 га, із яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,21 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.97 т. 1).

Рішенням Бражинецької сільської ради № 5 від 28.12.2012 ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,56 га, із яких 0,25 га для обслуговування жилого будинку, а 0,31 га для ведення особистого сільського господарства (а.с. 111 т. 1).

У листопаді 2019 року ТОВ «Поділляземінвест» виготовлено таку технічну документацію на земельну ділянку площею 0,25 га, та 21.11.2019 відділом у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області здійснено її державну реєстрацію з присвоєнням кадастрового номера :01:001:0088 (а.с. 61, 98-104 т. 1).

Згідно з даними погосподарської книги Бражинецької сільської ради за 1996-2000 роки за дворогосподарством ОСОБА_8 значились у користуванні земельні ділянки загальною площею, зокрема в 1995 році 0,85 га, в 2000 році 1,21 га, проте для обслуговування житлового будинку і господарських будівель земельна ділянка увесь цей період становила 0,25 га (а.с. 137-138 т. 1).

22.06.2018 рішенням Полонської міської ради ОТГ № 6 для ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6000 га, розташованої в АДРЕСА_2 , для ведення особистого селянського господарства (а.с. 21-22 т. 1).

Згідно з письмовим повідомленням ФОП ОСОБА_5 від 18.02.2020 (а.с. 19 т. 1), на звернення до нього ОСОБА_1 з приводу виготовлення землевпорядних документацій на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства за адресою в АДРЕСА_3 , з метою подальшої їх приватизації, - за результатами проведених землевпорядних робіт, а також опрацювання даних Державного земельного кадастру провести реєстрацію даних земельних ділянок в тих межах, які вказала ОСОБА_1 , неможливо, оскільки вони частково накладаються на земельну ділянку, зареєстровану в системі ДЗК за кадастровим номером :01:001:0088.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За змістом вказаних норм права, суд повинен встановити: чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач вказувала, що в Державному земельному кадастрі була здійснена реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0088, в яку входить частина земельної ділянки, якою користується позивачка, що порушує її права як землекористувача. Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів того, що до складу земельної ділянки, яка зареєстрована в системі ДЗК кадастровий номер :01:001:0088, площею 0,25 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) увійшла частина земельної ділянки, яка призначена для ведення позивачем особистого селянського господарства, що вона є її належним законним користувачем, тому відсутні підстави стверджувати про порушення її прав. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Щодо зроблених висновків суд першої інстанції в ухваленому рішенні навів відповідні мотиви та обґрунтування, з якими погоджується й апеляційна інстанція, оскільки такі висновки місцевого суду ґрунтуються на вимогах закону та здобутих у справі доказах.

При цьому, суд підставно не взяв до уваги посилання позивача на те, що вона не погоджувала меж земельної ділянки, яка надавалась відповідачу, з огляду на те, що підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Крім того, слід врахувати, що відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; - ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Разом з тим, пред`являючи вимоги щодо визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, позивач одночасно не заявляла вимог щодо визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0088.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги на судові рішення у справах № 681/786/17, 681/1616/18, оскільки у них не встановлено преюдиційних фактів, які могли б слугувати підставою для задоволення позовних вимог позивача.

Не можуть бути прийняті до уваги також і посилання в апеляційній скарзі на правовий висновок, що викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/10932/17, оскільки правовідносини у даній справі не є подібними до правовідносин у справі у вказаній справі.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай