П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 756/2687/21

Номер провадження № 22-ц/824/13784/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Диби О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 10 000 грн. основного боргу, 18 600 грн. відсотків згідно ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 березня 2019 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг.

Відповідно до умов договору, виконавець зобов`язується сплатити на користь виконавця оплату в розмірі 20 000 грн., а також 900 грн. за випадки представництва інтересів замовника працівниками виконавця в суді та інших державних органах не пізніше 3 днів до дня вчинення представницької дії.

У разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів, передбачених договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими коштами відповідно до ст.. 625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу.

Виконавцем умови укладеного договору виконані належним чином, проте замовником умови договору виконані частково у вигляді сплати 10 000 грн. у день підписання договору, іншу частину винагороди замовник виконавцю не сплатив.

01 грудня 2020 року виконавцем направлено замовнику вимогу про оплату, яку замовник отримав, проте кошти не сплатив.

Позивач зазначає, що право вимоги до ОСОБА_2 перейшло до неї на підставі договору про відступлення прав вимоги від 02 лютого 2021 року.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва віл 11 серпня 2021 року (а.с. 78-80) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 30 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу у якій, просила рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутність розрахункового документу у відповідача свідчить про те, що послуга оплачена не була. Докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 відмовив ФОП ОСОБА_3 у наданні квитанцій або розписки щодо отримання коштів, у матеріалах справи відсутні. Посилання відповідача на те, що ним було сплачено кошти за договором про надання правової допомоги у сумі 37 070 грн., є припущенням.

Скаржник зазначає, що виконання умов договору про надання правової допомоги, визнано відповідачем. Крім того, жодних претензій щодо невиконання ФОП ОСОБА_3 умов договору, відповідачем не пред`являлося. Доказів на підтвердження того, що відповідач сплатив ФОП ОСОБА_3 кошти у сумі 20 000 грн., матеріали справи не містять. Натомість, у матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що на виконання умов договору ФОП ОСОБА_3 виконав дії в інтересах ОСОБА_2 по двох справах, які були розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

30 вересня 2021 року від відповідача на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його скаржнику.

З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження наявності у неї боргу перед ОСОБА_3 . Крім того, адвокатом Ткачук В. П. були надані їй адвокатські послуги по справі № 640/8310/19 за договором про надання юридичних послуг не в повному обсязі.

На думку відповідача, відступлення права вимоги боргу адвокатом чи ФОП іншій особі, прямо заборонено Податковим кодексом України. Крім того, факт відступлення права вимоги ФОП ОСОБА_3 позивачу, не підтверджується бухгалтерськими/податковими документами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у момент укладення договору про надання юридичних послуг або отримання будь - яких коштів за надані послуги, ФОП ОСОБА_3 був зобов`язаний видати відповідачу розрахунковий документ на підтвердження факту надання послуг, проте всупереч вимог чинного законодавства цього не зробив, будь-яких актів здачі-прийняття виконаних робіт сторонами договору про надання юридичних послуг не підписувалось, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про наявність невиконаного відповідачем умов укладеного договору перед первісним кредитором.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22 березня 2019 року між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) укладено договір про надання юридичних послуг, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати юридично-консультативні послуги щодо перерахунку пенсії у відповідному управлінні Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.4 вищевказаного договору, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю винагороду (гонорар) в розмірі і в строки, передбачені цим договором, здійснювати обов`язкові платежі передбачені чинним законодавством та необхідні для виконання виконавцем своїх зобов`язань по цьому договору.

Згідно п.5.1 договору замовник зобов`язується сплатити на користь виконавця оплату в розмірі 20 000 грн. згідно вимог виконавця оплату послуг виконавця. Замовник зобов`язаний також додатково оплачувати на користь виконавця у випадку представництва інтересів замовника працівниками виконавця в суді та інших державних органах в розмірі 900 грн. не пізніше 3 днів до дня вчинення представницької дії.

Відповідно до п.8 договору замовник у разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів передбачених цим договором сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу

Відповідно до п. 3.2 договору, виконання виконавцем своїх зобов`язань по цьому договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому договору та (або) звітом виконавця (а.с. 5).

25 березня 2019 року ОСОБА_2 видано довіреність на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на представництво його інтересів в державних органах, органах місцевого самоврядування, міністерствах, будь-яких комісіях, податкових органах, органах пенсійного фонду, архівних установах та будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, з питань пов`язаних з оформленням, нарахуванням, перерахунком пенсії, а також на представництво його інтересів в усіх судах України з питань пов`язаних з оформленням, нарахуванням, перерахунком пенсії (а.с. 19).

11 травня 2019 року ФОП ОСОБА_3 складено та направлено відповідь на відзив представника ГУ ПФ України у м. Києві по справі № 640/8310/19 (а.с. 13-16, 17).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі № 640/8310/19, позовні вимоги ОСОБА_2 , задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 70% грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року виходячи з 88% сум грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_2 перераховану пенсію з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше сплачених сум (а.с 38-43).

02 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_3 та направив на поштову адресу ОСОБА_2 вимогу щодо здійснення доплати в розмірі 10 000 грн. шляхом поштового переказу на визначену адресу, а також попередження про нарахування відсотків (а.с. 07), яку ОСОБА_2 отримав 08 грудня 2020 року (а.с 08).

20 січня 2021 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Укладено договір про відступлення прав вимоги відповідно до умов якого, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором про надання юридичних послуг від 22 березня 2019 року до ОСОБА_2 (а.с. 06).

Так, відповідно до приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорар), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, між 22 березня 2019 року між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) укладено договір про надання юридичних послуг, за умовами якого виконавець зобов`язується надати юридично-консультативні послуги щодо перерахунку пенсії у відповідному управлінні Пенсійного фонду України, а замовник сплатити виконавцю винагороду (гонорар) в розмірі і в строки, передбачені цим договором.

Пунктом 3.2. зазначеного договору встановлено, що виконання виконавцем своїх зобов`язань по цьому договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому договору та (або) звітом виконавця.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів які б підтверджували фактичне виконання виконавцем обов`язків по цьому договору чи звіту виконавця, а відтак, підстави для стягнення на його користь винагороду за виконання його умов та відсотків згідно ст. 625 ЦК України, як похідної вимоги від стягнення винагороди, відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів,дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення даного позову.

Посилання скаржника на визнання відповідачем виконання умов договору про надання правової допомоги, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання скаржника на те, що відповідачем не пред`являлося ФОП ОСОБА_3 претензій щодо невиконання умов договору, не може бути підтвердженням факту виконання останнім його умов у повному обсязі.

Посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження сплати відповідачем ФОП ОСОБА_3 коштів у сумі 20 000 грн., не може бути підставою для задоволення позову, у зв`язку відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_3 виконано зобов`язання взяті на себе згідно договору про надання юридичних послуг від 22 березня 2019 року.

Наявність двох справ розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, на які посилається ФОП ОСОБА_3 , не може бути доказом, який підтверджує факт виконання ним своїх зобов`язань за договором від 22 березня 2019 року.

Посилання скаржника на відсутність розрахункового документу у відповідача як на підставу невиконання ним умов договору, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання умов договору ФОП ОСОБА_3 , не спростовує висновки суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я.В. Головачов

В.А. Нежура