КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/2025/20
Провадження № 2/133/220/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2021 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 13000 грн., а також стягнути з відповідача всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10.04.2020 між позивачем та ОСОБА_2 укладено письмовий договір позики, на підставі якого в той же день він позичив відповідачу кошти у розмірі 13000 гривень, які останній зобов`язався повернути до 10.06.2020. На підтвердження укладення договору позики відповідачем 10.04.2020 особисто написано розписку, однак у визначений строк відповідач свої зобов`язання не виконав, позику не повернув.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав.

Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 10.04.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 10.04.2020 особисто написано розписку про отримання в борг від ОСОБА_1 коштів у розмірі 13000 гривень, який ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 до 10.06.2020 (а.с.7).

Станом на 10.06.2020 відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав.

Невиконання відповідачем зобов`язання повернути позивачу суму позики порушує право власності позивача, яке підлягає захисту згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача.

Також ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1750 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 28.07.2020, квитанцією від 29.07.2020 (а.с.8, 9).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати за надання правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позикив розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 05.11.2021.

Суддя І.М. Кучерук