Провадження № 6/760/531/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

відповідача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Акціонерного товариства`Універсал Банк» про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року АТ`Універсал Банк`звернувся до суду з заявою і просить поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання в справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення річних та судового збору.

Посилається в заяві на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року було відмовлено в задоволенні позову банку.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року рішення суду було в частиі скасовано та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь банку 35 316. 88 гр. річних та 442 463, 23 гр. інфляційних втрат.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2017 року було скасовано в частині стягнення інфляційних втрат, в частині стягнення річних залишено без змін.

Представник банку неодноразово, а саме 10 червня 2020 року та 01 грудня 2020 року звертався до Солом`янського районного суду м. Києва з заявами про видачу виконавчих листів у межах строку пред`явлення їх до виконання, однак виконавчий лист було отримано лише 25 березня 2021 року.

В зв`язку з тим, що виконавчі листи на адресу банку судом не були направлені, як про це зазначалось у заявах, сплинув строк для пред`явлення їх до виконання.

До цього часу рішення суду залишається не виконаним, заборгованість не погашена.

Виходячи з цього, вважає причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними і просить задовольнити заяву.

Представник заявника в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

У відповідності до положень ст.433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду питань про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечувала. Посилалася на те, що заявник не направив їй заяви перед зверненням до суду, а тому вона не могла ознайомитися з обставинами звернення банку до суду.

Крім того, зазначила, що з заявами про видачу виконавчих листів банк звернувся майже через 3 роки після набрання рішенням суду законної сили і, таким чином, своїми діями призвів до пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Просить відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року було відмовлено в задоволенні позову ПАТ`Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року рішення суду було скасоване, ухвалене нове, яким стягнуто з відповідача ОСОБА_1 35 316, 88 гр. річних та 442 463, 23 гр. інфляційних втрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року дане рішення було скасоване, а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2017 року позов був задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за відсотками в розмірі 11 278, 52 швейцарських франків та 35 269, 15 гр. - 3% річних.

В решті рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2017 року було скасоване в частині стягнення відсотків, а в частині стягнення річних залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2020 року та 01 грудня 2020 року до суду надходили запити АТ »Універсал Банк» про видачу виконавчих листів та направлення їх на адресу банку.

Обидва запити судом виконані не були, виконавчі листи на адресу банку направлені також не були.

З долучених до заяви копій виконавчих листів вбачаться, що вони були видані судом 25 березня 2021 року.

/ т. 2, а.с. 153 - 166; 174 - 175 /

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття

З матеріалів справи вбачається, що представник заявника своєчасно, в межах строку звернення судових рішень до виконання, звернувся до суду за отриманням виконавчих листів у справі, які судом не були видані.

01 грудня 2020 року до суду надійшла повторна заява про видачу виконавчих листів, яка також не була виконана судом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Крім того, за змістом ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З точки зору закону стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Тобто, такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

З урахуванням цього та викладеного вище, суд вважає, що заявник вжив заходів для виконання рішення суду в межах встановленого законом строку, звернувшись до суду з заявою про видачу та направлення виконавчого листа, однак цей строк був пропущений у зв`язку з невиконанням судом двох запитів заявника на отримання виконавчих листів, тобто строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з поважних причин.

Суд при цьому також враховує, що відповідно до ч.ч.1, 2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що виконавчі листи АТ`Універсал Банк» отримані після закінчення строку пред`явлення їх до виконання не з вини стягувача, суд приходить до висновку про задоволення заяви та визнання пропуску такого строку з поважної причини.

Що стосується заперечень відповідача в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, статтею 12 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено 3-х річний строк для звернення судового рішення до виконання.

Волевиявлення на звернення рішення суду до виконання та терміни вчинення визначених законом дій, направлених на його виконання, в межах трирічного строку належать стягувачу, в даному випадку АТ`Універсал Банк».

З заявою до суду про видачу виконавчого листа заявник звернувся в межах встановленого законом строку, який є достатнім для звернення до органів виконавчої служби в разі своєчасного виконання запиту судом .

Та обставина, що за отриманням виконавчого листа банк звернувся за півтора місяця до закінчення встановленого законом строку для звернення рішення суду до виконання, не може свідчити про вину банку, як стягувача, в пропуску цього строку.

Крім того,відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

З матеріалів справи вбачається, що такі докази заявником при зверненні до суду надано, а саме: долучено опис вкладення у лист та накладна Укрпошти від 02 квітня 2021 року.

/ т.2, а.с.177 - 180 /

Відповідач у судовому засіданні не заперечувала, що в накладній Укрпошти її адреса місця проживання зазначена правильно.

Та обставина, що в накладній Укрпошти вона, як одержувач, зазначена як юридична особа, а АТ`Універсал Банк», як відправник, зазначений як фізична особа, не дає підстав для висновку, що заявником при зверненні до суду порушені вимоги ст.183 ЦПК України, і який має нести відповідальність в зв`язку з неотриманням направлених документів відповідачем.

Крім того, 29 червня 2021 року судом у справі була оголошена перерва і відповідачу був наданий строк для ознайомлення з матеріалами справи та направленими заявником документами до суду.

Виходячи з викладеного, заперечення відповідача не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст.10, 18, 433 ЦПК України, Законом України « Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Універсал Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у цивільній справі № 760/11993/15 / провадження № 2/760/5306/15 / за позовом Публічного акціонерного товариства »Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судового збору, виданих Солом`янським районним судом м. Києва 25 березня 2021 року .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05 серпня 2021 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва