УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Загорського Дениса Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Загорського Дениса Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» про зобов`язання вчинити певні дії.

Позивачем обрана підсудність справи Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддя доходить висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ч. 1ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України).

Так, Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 у справі № 61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Відтак, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

За наведених обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Отже, правовідносини щодо надання та оплати житлово-комунальних послуг пов`язані з приміщеннями та будинками для забезпечення умов проживання чи перебування в яких такі послуги і надаються.

Зазначене вказує на те, що між сторонами виникли відносини щодо наявності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг та у даному випадку, предметом спору у цій справі є дії відповідача щодо прав та обов`язків позивача, які пов`язані із нерухомим майном, а саме нарахування заборгованості за послуги з постачання та розподілу газу, який надаються у будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально знаходиться у Запорізькому районі Запорізької області.

Отже, незважаючи на те, що будинок не є предметом спору, спір між сторонами виник із зобов`язаннь з надання послуг з постачання та розподілу природного газу в будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Крім того, у своїй постанові від 16.02.2021 (справа 911/2390/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, позов ОСОБА_1 має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Беручи до уваги вищезазначене, справа Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя не підсудна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, а тому підлягає направленню за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 30, 31, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Загорського Дениса Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» про зобов`язання вчинити певні дії,передати за підсудністю на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 05.11.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова