Справа № 392/1657/21
Провадження № 2/392/895/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Кальній М.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила зупинити з неї стягнення у виконавчому провадженні ВП № 63933571 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в сумі 43720 гривень 42 копійки на підставі виконавчого напису № 25609 від 23.11.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 вважає виконавчий напис нотаріуса протиправним та таким, що не підлягає виконанню. Заявник зазначив про те, що виконавчий напис нотаріусом вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором.

Заявник вказав, що у зв`язку з тим, що стягнення звернуто на його доходи, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 10 статті 150 ЦПК України).

Аналіз положень статей 149 150 ЦПК України дає підставу для висновку про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, та врахуванню підлягають інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також заходи забезпечення позову не повинні бути втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник обгрунтовує свої вимоги протиправністю виконавчого напису нотаріуса, відсутністю документів, які підтверджують безспірність кредитної заборгованості; на думку заявника невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист заявника, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підтвердження обставин щодо необхідності забезпечення позову, заявником ОСОБА_1 до заяви додані такі документи:

копія виконавчого напису нотаріуса від 23.11.2020 року;

копія постанови державного виконавця від 16.12.2020 року про відкриття виконавчого провадження.

Між тим, із зазначених документів не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог чи ефективний судовий захист.

Пункт 6 частини 1 статті 150 ЦПК України насправді передбачає забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, але лише у разі, якщо це може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Позов має немайновий характер, оскільки в позовній заяві позивач просить лише визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Заявник не оспорює факт укладання кредитного договору та отримання грошових коштів на підставі укладеного кредитного договору.

Перевірка законності вчинення виконавчого нотаріуса може бути здійснена лише під час розгляду справи по суті, шляхом дослідження документів, на підставі яких нотаріус вчинила виконавчий напис.

У заяві про забезпечення позову заявник не зазначив свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення, за рахунок якого можливо було б відшкодувати стягувачеві збитки, спричинені забезпеченням позову.

Тому, за таких обставин суд не вбачає законних підстав для забезпечення позову.

Керуючись статей 149 - 152 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

суддя