ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року

м. Черкаси

Справа № 709/59/21
Провадження № 22-ц/821/1541/21
Категорія: 308000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом)

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (позивачі за зустрічним позовом)

третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги, подані: 1) представником ОСОБА_1 - адвокатом Радченко Оксаною Петрівною; 2) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_4 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2021 року (ухваленого в Чорнобаївського районного суду Черкаської області під головуванням судді Романової О.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки в будинку і надвірних споруд та позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 та проживала із ним з 01 червня 1961 року по момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті останнього залишилися спадкоємці, а саме: позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є синами її покійної доньки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані особи є спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця.

На момент смерті спадкодавця, позивачка проживала у будинку АДРЕСА_1 , а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були там зареєстровані.

У своєму позові ОСОБА_1 також зазначає про те, що на даний час, вона не проживає за вказаною адресою, оскільки між нею та відповідачами стався конфлікт, який унеможливлює спільне проживання та на даний час вона проживає у своїй доньки - ОСОБА_6 .

Крім того, відповідачі заволоділи свідоцтвом про право власності її чоловіка на вказаний будинок і категорично відмовляються його повертати.

Для оформлення спадкового майна ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право власності на спільне майно та право на спадщину.

Заповіт спадкодавець не складав, а отже спадкування відбувається за законом і позивачка є спадкоємцем першої черги за законом.

Спірне домоволодіння було набуто її чоловіком у власність 21 липня 1992 року, тобто під час проживання з нею у шлюбі. Шлюб вони не розривали.

Постановою нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. від 08 грудня 2020 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 з підстав того, що для видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 до Чорнобаївської державної нотаріальної контори були подані свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 14 червня 2008 року та документ, що посвідчує право власності на будинок у вигляді витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 лютого 2020 року, виданого державним реєстратором виконавчого комітету Васютинської сільської ради Бабенко Л.В., з якого не можливо встановити факт придбання будинку з надвірними спорудами під час зареєстрованого шлюбу.

Так як ОСОБА_1 має лише копію свідоцтва про право власності на майно завірену Чорнобаївським відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та не може пред`явити нотаріусу оригінал вказаного документу, який відповідачі утримують у себе, оформити право власності на частку майна у спільному майні подружжя, так само як і частку спадщини після смерті чоловіка у безспірному порядку немає можливості.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області та просила визнати за нею право власності на ѕ частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка складається із: 1/2 будинку який їй належить як спільно набуте майно в період шлюбу та половина від 1/2 , яка розподіляється між спадкоємцями, які претендують на спадщину (1/2+(1/2:2)=3/4). Також просить судові витрати стягнути з відповідачів солідарно.

В свою чергу, 23 лютого 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки в будинку і надвірних споруд.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний будинок з надвірними спорудами, знаходиться в АДРЕСА_1 і складається по даних техпаспорта з житлового будинку з верандою та прибудовою (літ. «А-1,а,а»), погреба (літ.»Б»), гаража (літ.»В», сарая (літ.»Г»), прибудови («літ.»Д»), сарая («літ.»Е»), прибудови (літ. «К»), вбиральні (літ. «М»), колодязя (№1), огорожі (№2,3), ринкова вартість якого відповідно до висновку оцінювача становить 29200,00 грн.

Зазначений будинок з надвірними спорудами є майном колишнього колгоспного двору, яке було придбано до 15 квітня 1991 року (до введення в дію ЗУ «Про власність»), яке зберіглося і яке належало його членам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується витягом № 34 від 18 лютого 2021 року з погосподарських книг Новожиттівської сільської ради за 1967-2020 роки, свідоцтвом про право власності № НОМЕР_2 від 21 липня 1992 року виданим Чорнобаївською районною радою та зареєстрованим в Чорнобаївському відділку БТІ, в якому зазначено, що будинковолодіння належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 , а також копією технічного паспорта наданого ОСОБА_1 .

Також у своїй позовній заяві ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначають, що оскільки станом на 15 квітня 1991 року цей колгоспний двір складався з шести осіб, а саме: з голови двору і їх діда - ОСОБА_5 , членів двору - відповідачки і їх баби - ОСОБА_1 , їх батька - ОСОБА_4 , їх матері - ОСОБА_4 , а також їх, позивачів за зустрічним позовом, які на той час були неповнолітніми, то кожен з них набув право власності на 1/6 частку в даному будинковолодінні.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася спадщина на його 1/6 частку в майні цього двору і цю його частку успадкували порівну згідно ст. 1261 ЦК України два його спадкоємці за законом першої черги, а саме: ОСОБА_1 , як його дружина та їх мати ОСОБА_4 , як його дочка, де кожен з них набув право на 1/12 частку майна (1/6:2), а з врахуванням своїх власних часток кожен з них набув право на 1/4 частину (1/6 +1/12) в будинку на надвірних спорудах.

Також зазначають, що на їх думку, 1/4 частка їх матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 належить їм, позивачам за зустрічним позовом, як її належним спадкоємцям за законом.

А тому, з врахуванням їх власних часток кожному з них належить по 7/24 часток в будинку (1/6 + 1/8).

Крім того, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначають, що вони зареєстровані в спірному будинку, продовжують ним користуватися, а іншого власного житла не мають.

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Чорнобаївського районного суду Черкаської області та просили визнати за кожним із них право власності по 7/24 частки будинку і відповідну частку надвірних споруд в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

07 квітня 2021 року ОСОБА_4 , як третя особа з самостійними вимогами, звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 1982 році він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка була донькою ОСОБА_1 і ОСОБА_5 та з цього часу почав проживати в одному з ними будинку в АДРЕСА_1 і вести з ними спільне господарство.

Поскільки всі повнолітні члени цього двору включаючи його і дружину були членами місцевого колгоспу і працювали в ньому, то господарство відносилося до колгоспного типу двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року (на час введення в дію ЗУ «Про власність») був ОСОБА_5 , а членами сім`ї - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_4 та їх неповнолітні на той час діти: ОСОБА_2 , 1983 р.н. та ОСОБА_3 , 1985 р.н., що підтверджується витягом № 34 від 18.02.2021 з погосподарських книг Новожиттівської сільської ради.

Також ОСОБА_4 зазначає, що він був активним членом цього двору, оскільки вніс великий вклад як коштами, так і працею в придбанні його майна, а саме в збільшенні житлової площі будинку, в його благоустрій, в інше будівництво яке велося в цей період. Зокрема з його значною участю була збудована прибудова до даного будинку, виконано перепланування та перебудову його кімнат, проведено водопровід і каналізацію, встановлено парове опалення, перекрито повністю дах, проведено будівництво надвірних споруд, а саме великого гаражу, хліва для худоби і кладовищ, веранди до існуючого сараю. Все це майно набуте до 15 квітня 1991 року.

Також з його участю було в подальшому газифіковано будинок згідно виписаним на його ім`я відповідного проекту, збудовано огорожу та інші роботи. Він постійно проживає в цьому будинку, спільно з його синами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дбає про нього, підтримує його в належному стані.

Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що набув станом на 15 квітня 1991 року право власності на 1/6 (4/24) зазначеного будинковолодіння, як в спільній сумісній власності колишнього колгоспного двору виходячи з рівності часток всіх його шести членів двору.

У зв`язку з чим,ОСОБА_4 , як третя особа з самостійними вимогами, звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області та просив визнати за ним право власності на 4/24 частини будинку і відповідну частку надвірних споруд в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах прийнято до спільного розгляду об`єднаним позовним провадженням за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах та об`єднано в одне провадження

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2021 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки в будинку і надвірних споруд - відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивоване тим, що ОСОБА_1 не доведено факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відмовляючи в задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позовної заяви третьої особи ОСОБА_4 , яка заявила самостійні вимоги щодо предмету позову, суд першої інстанції зазначив, що оскільки ні позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ні третьою особою, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 не заявлена вимога щодо скасування державної реєстрації права приватної власності на спірний житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_5 , здійсненого державним реєстратором виконавчого комітету Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Л.В., тому суд позбавлений можливості з`ясувати правомірність дій останньої при проведенні реєстрації вказаного права. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обраний останніми спосіб захисту свого порушеного права не є ефективним, не відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення та невизнання, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, для вірного вирішення спору, що виник між сторонами об`єднаної справи слід встановити справжню правову природу свідоцтва про право власності на домоволодіння № 17 виданого 21 липня 1992 року, з`ясувати правомірність проведеної державним реєстратором реєстраційної дії та видачі Чорнобаївським відділком Черкаського об`єднаного Бюро технічної інвентаризації копії вказаного свідоцтва, що не можливо було здійснити суду з урахуванням обсягу наданих суду доказів та обраного сторонами способу захисту своїх порушених прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 16 липня 2021 року, ОСОБА_4 ,вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що суперечить матеріальному і процесуальному закону, просив суд скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2021 року, ухваливши нове рішення, яким визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 (4/24) частини будинку і відповідну частку надвірних споруд в АДРЕСА_1 , як на частку в майні колишнього колгоспного двору.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи визнав, що спірне будинковолодіння є майном колишнього колгоспного двору, та визначено коло його членів, які не втратили право на частку в майні цього колгоспного двору станом до 15 квітня 1991 року, але прийшов до помилкового висновку, що 30 грудня 2020 року державним реєстратором був змінений правовий режим даного майна і воно стало приватною власністю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_4 набув право на 1/6 частку в майні колишнього колгоспного двору.

В апеляційній скарзі, поданій 19 липня 2021 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, просили суд скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності по 7/24 (1/6 - як частка в майні колишнього колгоспного двору і 1/8 - в порядку спадкування) та за ОСОБА_3 право власності по 7/24 (1/6 - як частка в майні колишнього колгоспного двору і 1/8 - в порядку спадкування) частин будинку і надвірних споруд в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції вказано, що членами колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 не втрачено право на частку у цього майні до 15 квітня 1991 року, чим фактично визнано вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте без належних підстав не визнав за ними право власності на частки в майні колишнього колгоспного двору і в порядку спадкування.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про зміну правового статусу майнв колишнього колгоспного двору, в зв`язку з реєстрацією держаним реєстратором свідоцтва про право власності на будинок № 17 від 21 липня 1992 року.

В апеляційній скарзі, поданій 23 липня 2021 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Радченко О.П.,вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, просила суд скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2021 року, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 . В іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було безпідставно визнано недостовірним як доказ копію свідоцтва № НОМЕР_2 на право власності на жилий будинок від 21 липня 1992 року наданого ОСОБА_1 , з тих підстав, що не набула юридичної сили, оскільки не засвідчена у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_1 було надано суду для огляду оригінал копії отриманий у ЧООБТІ і у суду питань відносно правомірності його походження, більш того, реєстрації права власності за ОСОБА_5 не виникло. Тобто, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, судом першої інстанції було проігноровано той факт, що право власності було визнано державою та зареєстровано за спадкодавцем у встановлений законом спосіб. Жодних аргументів відносно неправомірності реєстрації, судом в оскаржуваному рішенні не наведено.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що в оскаржуваному рішенні помилково зазначено, що судом першої інстанції достовірно не встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 , проте, ОСОБА_1 було надано копію довідки Чернобаївської нотаріальної контори від 03 березня 2020 року за № 49/02-16, зі змісту якої вбачається, що за матеріалами спадкової справи № 495/2008 після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відзив на апеляційну скаргу.

25 серпня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Радченко О.П. надійшов відзив на апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зазначено, що доводи апеляційних скарг є безпідставними, а оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, у зв`язку із чим просила залишити їх апеляційні скарги без задоволення, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Радченко О.П. задовольнити.

У своєму відзиві, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 30 серпня 2021 року, ОСОБА_7 ,не погоджуючись із доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Радченко О.П. та вважаючи її необґрунтованою та безпідставною,просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Радченко О.П. залишити без задоволення.

У відзиві, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 30 серпня 2021 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,не погоджуючись із доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Радченко О.П. та вважаючи її безпідставною,просять апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Радченко О.П. залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

З наявних матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали шлюб 01.06.1961, актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (том1, а.с.9).

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 виданого повторно 31.03.1999 виконкомом Новожитівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_4 та ОСОБА_10 уклали шлюб 21.08.1982, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюб ОСОБА_10 було присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (том1, а.с.71).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 виданого 17.05.1983 Новожитівською сільською радою народних депутатів, актовий запис № 3 (том1, а.с. 107).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 виданого 24.08.1985 Новожитівською сільською радою народних депутатів, актовий запис № 13 (том1, а.с. 108).

Із відомостей довідки про стаж роботи ОСОБА_5 та відомостей копії трудової книжки останнього (том1, а.с. 185-187) вбачається, що ОСОБА_5 працював у колгоспі «Пам`яті Леніна» з 01.01.1955 по 01.01.1966 р.р., з 01.01.1967 по 01.01.1982 р.р.

Згідно відомостей зазначених у копії трудової книжки колгоспника № 542 ОСОБА_12 став членом колгоспу «Пам`яті Леніна» з 1979 року. Із вказаного часу у трудовій книжці містяться записи про трудодні у колгоспі та відомості щодо реорганізації колгоспу в КСП «Степове» у 1992 року з послідуючим записом про зарахування ОСОБА_12 членом вказаного КСП (том1, а.с.130).

Відповідно до витягу з погосподарських книг Новожиттівського старостату про господарство в АДРЕСА_1 , у 1967-1970 р.р., зазначено, що головою господарства була ОСОБА_13 , суспільна група господарства - колгоспник, господарство перебуває в колгоспі сільськогосподарська артіль Пам`яті Леніна», адреса господарства - АДРЕСА_4. Список членів сім`ї: голова - ОСОБА_13 , син - ОСОБА_5 , невістка - ОСОБА_1 , онука - ОСОБА_10 , онука - ОСОБА_14 . Зазначено, що перелічені в розділі будівлі знаходяться в особистій власності господарства (том1, а.с.100).

У 1977-1979 р.р. після смерті ОСОБА_13 , головою господарства став - ОСОБА_5 , суспільна група господарства - колгоспник, адреса господарства - АДРЕСА_1 . Список членів сім`ї: голова - ОСОБА_5 , дружина - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_10 , дочка - ОСОБА_14 (том1, а.с. 101).

У 1983-1985 р.р. головою господарства зазначений - ОСОБА_5 , суспільна група господарства - колгоспник, адреса господарства - АДРЕСА_1 . Список членів сім`ї: голова - ОСОБА_5 , дружина - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_10 , дочка - ОСОБА_14 , зять - ОСОБА_12 (вибув у 1984 р., прибув 1985 р.), онук - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_3 . Будівлі, що знаходяться в особистій власності господарства: житловий будинок - рік збудування 1970, загальна (корисна) площа 22 кв.м., сарай - рік збудови 1975, погріб - 1965, сажок - 1983 том1, (а.с. 102).

У 1986-1990 р.р. із членів сім`ї вибула дочка - ОСОБА_14 . Всі інші записи залишилися без змін. (том1, а.с. 102).

У 1991-1995 р.р. Змінилася загальна площа житлового будинку, який знаходиться в особистій власності господарства: житловий будинок - загальна площа 50 кв.м., в т.ч. житлова - 34 кв.м. Всі інші записи залишилися без змін. (том1, а.с. 103).

У 1996-2000 р.р. Змінилася загальна площа житлового будинку, який знаходиться в особистій власності господарства: житловий будинок - загальна площа 54 кв.м., в т.ч. житлова - 30 кв.м. Всі інші записи залишилися без змін. (том1, а.с. 103).

У 2001-2005 р.р. До списку членів домогосподарства увійшла сестра - ОСОБА_15 . Змінилася загальна площа житлового будинку, який знаходиться в особистій власності господарства: житловий будинок - загальна площа 54 кв.м., в т.ч. житлова - 32 кв.м. Всі інші записи залишилися без змін. (том1, а.с. 103).

У 2006-2010 р.р. Головою домогосподарства після смерті ОСОБА_5 стала його дружина - ОСОБА_1 . Список членів сім`ї домогосподарства став наступний: голова - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_10 , зять - ОСОБА_12 , онук - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_3 , сестра - ОСОБА_15 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Змінилася загальна площа житлового будинку, який знаходиться в приватній власності господарства: житловий будинок - загальна площа 50 кв.м., в т.ч. житлова - 28 кв.м. Всі інші записи залишилися без змін. (а.с. 103-104).

У 2011-2015 р.р. Змінилася загальна площа житлового будинку, який знаходиться в приватній власності господарства: житловий будинок - загальна площа 64 кв.м., в т.ч. житлова - 30 кв.м. Всі інші записи залишилися без змін. (том1, а.с. 104).

У 2016-2020 р.р. Головою господарства зазначена - ОСОБА_1 . Список членів домогосподарства: голова - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_10 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зять - ОСОБА_12 (вибув 09.10.2018), онук - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_3 . Житловий будинок в приватній власності господарства: загальна площа 73,6 кв.м., в т.ч. житлова - 30 кв.м. (том1, а.с. 104).

Відповідно до відомостей зазначених у рішенні № 16/7 від 23.01.1992 «Про оформлення права власності на житлові будинки та господарські будівлі громадян сіл району», у відповідності із постановою Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105, рішення облвиконкому від 27.03.1985 № 99 «Про порядок державного обліку житлового фонду» виконавчий комітет Чорнобаївської районної ради народних депутатів вирішив:

1. Визнати право власності на житлові будинки на основі даних погосподарських книг виконкомів сільських Рад народних депутатів і матеріалів технічної інвентаризації, зокрема: 4. с. Нове Життя.

2. Бюро технічної інвентаризації оформити право особистої власності на домоволодіння, згідно п. І цього рішення з видачею свідоцтва на його реєстрацію (том1, а.с. 124).

Відповідно до списку громадян села Тарасівка, яким необхідно видати свідоцтва на право власності АДРЕСА_3 значиться - ОСОБА_5 , с. Тарасівка, колгоспник. Вказаний архівний витяг від 25.08.2020 № 51 наданий архівним відділом Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області. В графі «підстава» значиться протокол № 1 засідань виконкому Чорнобаївської районної ради від 23.01.1992, рішення №№1-26, арк. 121 (том1, а.с.123).

Рішенням сільської ради № 65 від 21.12.2015 АДРЕСА_3 була перейменована на АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виданою Новожиттівським старостатом Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 18.02.2021 № 41 (том1, а.с. 110).

З копії свідоцтва № НОМЕР_2 на право власності на жилий будинок від 21.07.1992 вбачається, що вказане свідоцтво посвідчує те, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить гр. ОСОБА_5 на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Чорнобаївської районної Ради народних депутатів № 16 від 23.01.1992. Зазначений в цьому документі цілий жилий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. ОСОБА_5 та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером 19. (том1, а.с.14).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 239404877 від 30.12.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Л.В. була проведена державна реєстрація права приватної власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, власником майна зазначений ОСОБА_5 , форма власності: приватна, розмір частки:1. Підставою для державної реєстрації зазначено свідоцтво про право власності на домоволодіння № 17 виданого 21.07.1992 Чорнобаївською районною радою народних депутатів Чорнобаївського району, зареєстроване в Чорнобаївському відділку Черкаського об`єднаного Бюро технічної інвентаризації 21.07.1992 за № 19, номер запису про право власності: 35574908 (том 1, а.с. 28).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 виданого 26.11.2007 виконкомом Новожиттівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 12 (том 1, а.с. 8).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 14561174 від 16.05.2008, після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа за номером 44681789 у спадковому реєстрі (том 1, а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 , виданого виконавчим комітетом Новожиттівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_12 (том 1, а.с.12).

Відповідно до довідки № 360 від 11.09.2020 виданої виконкомом Новожиттівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області гр. ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: онуки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (том 1, а.с.22).

08.12.2020 представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_6 звернулася до державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2020 державним нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на вищезазначений житловий будинок з надвірними спорудами ( том 1, а.с. 11).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги, подані 1) представником ОСОБА_1 - адвокатом Радченко О.П.; 2) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_12 не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

З наявних матеріалів справи, вбачається, що 01.06.1961 між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 було укладено шлюб, (том1, а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 виданого 26.11.2007, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (том 1, а.с. 8)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2020 державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_6 , у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки заявником для видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя були подані свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.06.2008 та документ, що посвідчує право власності на будинок у вигляді витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2020, виданого державним реєстратором виконавчого комітету Васютинської сільської ради Бабенко Л.В. з якого не можливо встановити факт придбання будинку з надвірними спорудами під час зареєстрованого шлюбу. (том 1, а.с. 11).

Відповідно частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Згідно з вимогами до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (статті 1261 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 1268 та ст. 1269 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину за умови, що такий постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або у визначений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, судам необхідно звертати увагу на виникнення зазначеного права у встановленому законодавством порядку у самого спадкодавця.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

З огляду на зазначене, для отримання права на спадкування на об`єкти нерухомості, земельну ділянку безумовною підставою є належність такого майна на праві власності спадкодавцю. Відповідно, майно, що не належало спадкодавцю за життя, право власності на яке не було оформлено у визначеному законом порядку, не може входити до складу спадщини та передаватися в порядку спадкування.

При вирішенні спорів про спадкування позивачем повинна бути доведена належність спірного майна, набуття права власності спадкодавцем у встановленому законодавством порядку.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Правовстановлюючим документом, який став підставою для проведення державної реєстрації права приватної, одноособової власності на спірний будинок із надвірними спорудами за ОСОБА_5 стало свідоцтво про право власності на домоволодіння № 17 виданого 21.07.1992 Чорнобаївською районною радою народних депутатів Чорнобаївського району, зареєстроване в Чорнобаївському відділку Черкаського об`єднаного Бюро технічної інвентаризації 21.07.1992 за № 19

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме з наданої ОСОБА_1 копії свідоцтва № НОМЕР_2 на право власності на жилий будинок від 21.07.1992, вказане свідоцтво посвідчує те, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_5 на праві особистої власності. (том 1, а.с.14)

Оригінал вказаного документа у ОСОБА_1 відсутній.

Проте, позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було надано оригінал свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на будинковолодіння від 21.07.1992, в якому зазначено, що цілий жилий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 на праві власності. (том 1, а.с. 105)

Обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також вимоги третьої сторони ОСОБА_12 зазначали, що спірне будинковолодіння було майном колгоспного двору, яке належить його членам на праві спільної сумісної власності, а тому, як колишні члени колгоспного двору мають право на його частку.

За правилами частин першої та третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Згідно із частиною першою статті 120 ЦК Української РСР у редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. Особи віком від п`ятнадцяти до шістнадцяти років можуть такий позов пред`явити за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, а позов в інтересах осіб, що не досягли п`ятнадцяти років, може бути пред`явлений їх батьками (усиновителями) або опікуном (стаття 121 ЦК Української РСР).

Частиною другою статті 123 ЦК Української РСР було передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до усталеної судової практики, що склалася з приводу застосування наведених правил, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»).

Отже, члени колгоспного двору мають рівні права щодо майна, яке вони набули спільною працею у колгоспному дворі, а також майна, яке передано у користування колгоспного двору з метою забезпечення його функціонування - присадибної земельної ділянки.

Таким чином, членами колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , які не втратили право на частку у його майні до 15.04.1991, були голова двору - ОСОБА_5 , його дружина - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_10 , зять - ОСОБА_12 , онук - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_3 .

Відповідно до відомостям зазначеним у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 239404877 від 30.12.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Л.В. була проведена державна реєстрація права приватної власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, власником майна зазначений ОСОБА_5 , форма власності: приватна, розмір частки:1. Підставою для державної реєстрації зазначено свідоцтво про право власності на домоволодіння № 17 виданого 21.07.1992 Чорнобаївською районною радою народних депутатів Чорнобаївського району, зареєстроване в Чорнобаївському відділку Черкаського об`єднаного Бюро технічної інвентаризації 21.07.1992 за № 19, номер запису про право власності: 35574908 (том 1, а.с. 28).

Таким чином, проведенням державним реєстратором реєстрації права приватної власності за ОСОБА_5 відбулося офіційне визнання і підтвердження державою вказаного факту та відбулася по суті зміна правового статусу такого майна.

Оскільки, ні позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ні третьою особою, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_12 не заявлена вимога щодо скасування державної реєстрації права приватної власності на спірний житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_5 , здійсненого державним реєстратором виконавчого комітету Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Л.В., суд позбавлений можливості з`ясувати правомірність дій останньої при проведенні реєстрації вказаного права.

За підсумками наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що для вірного вирішення спору, що виник між сторонами об`єднаної справи слід встановити справжню правову природу вищезазначеного свідоцтва про право власності, усунути протиріччя між поданим суду оригіналом та копією свідоцтва про право власності, з`ясувати правомірність проведеної державним реєстратором реєстраційної дії та видачі Чорнобаївським відділком Черкаського об`єднаного Бюро технічної інвентаризації копії вказаного свідоцтва, що не можливо було здійснити суду з урахуванням обсягу наданих суду доказів та обраного сторонами способу захисту своїх порушених прав.

У відповідності до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи, наведені 1) представником ОСОБА_1 - адвокатом Радченко О.П.; 2) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_12 в апеляційних скаргах, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування постановленого судом першої інстанції рішення за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги, подані: 1) представником ОСОБА_1 - адвокатом Радченко Оксаною Петрівною; 2) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;3) ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки в будинку і надвірних споруд та позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку і надвірних спорудах - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особами, які подали апеляційні скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 15 листопада 2021 року/