ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2021 року

м. Харків

справа №646/7015/19

провадження №22-ц/818/821/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Прокуратура Харківської області, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року, постановлене під головуванням судді Шелест І.М. в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України щодо компенсації моральної шкоди.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі Харківська обласна прокуратура просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності зазначених посадових осіб під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Ухвали слідчих суддів про задоволення скарг позивачки свідчить про реалізацію нею передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст.1176 ЦК України, як це помилково вважає позивачка, оскільки ухвалами слідчих суддів її права та інтереси були поновлені.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області залишити без задоволення, а суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що права позивачки порушені і підстави для відшкодування шкоди встановлені ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова, якими встановлена протиправна бездіяльність органу досудового розслідування з приводу розслідування кримінального провадження №0000019. Вказані обставини, а також подальша необхідність звернення позивачки до суду, в порядку визначеному приписами КПК України з заявами про усунення перешкод, як особі, постраждалої від кримінального правопорушення, на переконання суду, безумовно призвели до її моральних страждань.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 11 лютого 2013 року на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2012 року за скаргою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення щодо незаконних дій о/у ВКМСД Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Мірошник О.С. було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Постановою старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Харкова Костяного А.О. від 15 березня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 квітня 2013 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Харкова Костяного А.О. від 15 березня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Харкова Костяного А.О. від 18 травня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 серпня 2013 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Харкова Костяного А.О. від 18 травня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Харкова Костяного А.О. від 18 вересня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Постановою заступника прокурора прокуратури Харківської області Міронова С.В. від 18 грудня 2013 року скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Харкова Костяного А.О. від 18 вересня 2013 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 10 січня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2014 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 10 січня 2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

06.03.2014 внесено відомості до ЄРДР за № 00000120 за фактом надання неправдивих показань слідчому прокуратури Жовтневого району м.Харкова ОСОБА_2 оперуповноваженою ВКМСД Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Постановою прокурора відділу 15/1 прокуратури Харківської області Гончарено О.А. від 20.03.2014 матеріали досудового розслідування №0000019 об`єднані з матеріалами №00000120.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 25 березня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2014 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 25 березня 2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08 травня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області Гончаренко О.А. від 27 травня 2014 року скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08 травня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08 серпня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2014 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08 серпня 2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2014 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08 серпня 2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 скасовано, а скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 24 листопада 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25 гудня 2014 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 24 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гайдар В.А. від 26 лютого 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25 березня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гайдар В.А. від 26 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Басули Л.О. від 28 квітня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24 травня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Басули Л.О. від 28 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Басули Л.О. від 26 жовтня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 cічня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Басули Л.О. від 26 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Басули Л.О. від 17 травня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02 вересня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Басули Л.О. від 17 травня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Майстренко С.О. від 04 липня 2017 року було відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 липня 2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Майстренко С.О. від 04 липня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури області Жорняка М.С. від 06 грудня 2019 року було відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11 лютого 2013 року.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що в провадженні прокуратури Харківської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 11.02.2013 року на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2020 року за скаргою позивача, щодо незаконних дій о/у ВКМСД Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 366 КК України, а 06 березня 2014 року за ч.1 ст. 384 КК України, які в подальшому були об`єднані в одне провадження № 0000019. Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим прокуратури Жовтневого району м.Харкова Костяним А.О. та слідчими прокуратури Харківської області Лук`янчук А.І., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неодноразово виносились постанови про закриття вказаного кримінального провадження, які на підставі ухвал слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Харкова та Червонозаводського районного суду м. Харкова скасовувались. Крім того, 04 липня 2017 року слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Майстренко С.О. була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілою у кримінальному провадженні, яка була скасована на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова. Позивач вважає, що прокуратура Харківської області в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000019 умисно й неправомірно вчиняла бездіяльність, яка полягає в прийнятті незаконних і невмотивованих процесуальних рішень постанов про закриття кримінального провадження, зазначаючи в них відомості, які не відповідають дійсності, чим фактично прикриває протиправні дії посадових осіб прокуратури Харківської області та ГУНП в Харківській області. Незаконними рішеннями посадових осіб прокуратури Харківської області, яка є органом державної влади, з приводу незаконного закриття зазначеного кримінального провадження, тривалого та неефективного проведення досудового розслідування, відсутності належного процесуального керівництва з боку відповідного прокурора, їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона на протязі тривалого часу вимушена звертатися та відвідувати суди і органи прокуратури, з метою захисту та поновлення своїх прав, як потерпілої. В результаті незаконних дій посадових осіб відповідача - прокуратури Харківської області позивач вимушена була витрачати значний час та сили, що призвело до погіршення та позбавлення можливості продовжувати активне особисте та суспільне життя, що в свою чергу вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим позивач просила суд захистити її конституційне право на компенсацію моральної шкоди.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст..ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167, 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, оскільки не звернув уваги на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що в силу вимог статті 81 ЦПК України року є процесуальним обов`язком позивача.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.

При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність хоча б однієї із складових цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що оскарження позивачем бездіяльності прокуратури Харківської області під час досудового розслідування в межах кримінального провадження є механізмом реалізації права на судовий контроль за додержанням прав особи в кримінальному провадженні та визнання незаконною бездіяльність органів досудового слідства в судовому порядку, та не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 243/9826/16-ц, від 11 лютого 2019 року у справі № 233/4186/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17, від 26 вересня 2018 року у справі № 638/12068/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 614/2328/17.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Належних і допустимих доказів спричинення позивачці моральної шкоди внаслідок бездіяльності службових осіб прокуратури Харківської області та розміру такої шкоди матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог у зв`язку з цим подане позивачкою клопотання про відшкодування процесуальних витрат, в якому вона просила стягнути на її користь з прокуратури Харківської області 2377,00 грн. витрати пов`язані із розглядом даного позову, скарг, клопотань слідчим суддям та додатків до них, клопотань та заяв органу досудового розслідування, послуги поштового зв`язку також задоволенню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволені позову.

Судовий збір, сплачений Харківською обласною прокуратурою за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.2,3,4 ч. 1 ст.376, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України щодо компенсації моральної шкоди - відмовити.

Компенсувати Харківської обласної прокуратурі сплачений судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 14.01.2021 року.