Справа № 703/1817/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що померла ОСОБА_3 , являється її сестрою.

В судовому засіданні заявниця просила суд задовільнити вимоги заяви та встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є її рідною сестрою.

Представник заявниці, адвокат Геріх М.А. в судовому засіданні просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 є рідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначив, що встановлення даного факту заявниці необхідне для оформлення спадкових прав, оскільки нотаріус відмовляє у виданні їй свідоцтва про право власності на спадщину, через те, що не прослідковується родинний зв`язок між померлою та заявницею.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву з якої вбачається, що проти задоволення заяви не заперечує, просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмовій формі, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Заявниця посилаючись на те, що вона не може оформити спадщину після смерті сестри, оскільки в свідоцтві про її народження батьком зазначено ОСОБА_4 , а в свідоцтві про народження ОСОБА_3 батьком зазначено ОСОБА_4 , тому просить суд встановити факт родинних відносин між нею та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Пунктом 4.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що при видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Відповідно до п. 4.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06 липня 2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 04 березня 2021 року, вбачається, що її батьком є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_6 (а.с.13).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України вбачається, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 10).

Тобто з досліджених вище документів вбачається, що матір`ю заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є ОСОБА_6 , а батьком вірно сходиться ОСОБА_7 , однак різниться по батькові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили суду, що вони були сусідами померлої ОСОБА_12 та мали з нею приятельські стосунки. Вказала суду на те, що померла ОСОБА_13 проживала постійно разом із своєю сестрою ОСОБА_14 та остання дбала про неї, а після смерті здійснила поховання.

Таким чином, дослідженні судом документи та пояснення свідків дозволяють стверджувати, що в свідоцтві про народження заявниці та в свідоцтві про народження ОСОБА_3 вказану одну і ту ж саму особу, як їх батька.

Отже на думку суду той факт, що заявниця ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доведений.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або з паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, з якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявниця позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, оскільки підтверджує її право на спадщину після смерті сестри, а тому заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 265 268, 315-319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Установити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Будо Орловецька Городищенського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: В. О. Прилуцький