Справа № 438/1062/20
Провадження № 2/438/69/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 січня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Слиша А.Т.,

при секретарі судового засідання Гадубяк О.В.,

за участю представника відповідача Гирича О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із частки від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму в розмірі 3000 грн щомісячно, що підлягає індексації, з дати звернення в суд і до досягнення повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона з 08.02.2001 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Шлюб між ними розірвано рішенням суду від 11.06.2019. Вони мають двох синів: ОСОБА_5 , 2002 р.н. та ОСОБА_4 , 2009 р.н. На підставі судового наказу Бориславського міського суду від 21.01.2019 з відповідача проводилося стягнення аліментів на утримання обох синів у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно. Розмір аліментів із січня 2020 року становив 2230 грн на обох синів. Після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 становлять 1115 грн щомісячно. З дати призначення аліментів змінився матеріальний стан та рівень життя, зросли витрати на утримання дітей, ціни на предмети першої необхідності для забезпечення нормального розвитку дітей, змінилися обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача в частині від доходу. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидких темпів зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому позивач вважає, що аліменти підлягають збільшенню. Змінилося її матеріальне становище, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності. З квітня вона не працює в зв`язку з введенням в країні карантину, перебуває на обліку як безробітна, отримує допомогу з безробіття 1000 грн щомісячно, та до цього її заробітна плата була у мінімальному розмірі. Відповідач працює в ТОВ «Вест Бері» (м. Дрогобич Львівської області), його доходи їй невідомі, вважає, що вони є достатніми для утримання синів.

Ухвалою судді від 17.08.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_3 за допомогою поштового зв`язку направив на адресу суду відзив від 10.09.2020 на позовну заяву, в якому вважає, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1200 грн щомісячно. Крім цього, зазначив, що він працює водієм в ТОВ «Кам-Транс», де отримує заробітну плату у розмірі 4850 грн щомісячно, то з його заробітної плати стягувалися аліменти в розмірі 2230 грн щомісячно. У зв`язку з досягненням старшим сином повноліття позивач заявила вимоги про стягнення аліментів на його користь на час навчання у розмірі 4000грн, а також ставить вимогу у даній справі про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2009 р.н., у розмірі 3000грн. Вимога позивачки про збільшення розміру аліментів на таку велику суму є не обгрунтованою. Покликання позивачки на те, що із збільшенням прожиткового мінімуму на дитину погіршується її матеріальне становище, є неспроможними. Крім того, ОСОБА_2 є здоровою та працездатною, тому твердження про те, що у Бориславі немає для неї роботи, не відповідають дійсності. Також позивачкою не надано доказу в підтвердження того, що в нього змінився матеріальний чи сімейний стан, покращилося здоров`я тощо, а тому відсутні підстави для збільшення розміру аліментів. Розмір заробітної плати відповідача є не достатній для присудження аліментів у запитуваному розмірі, становить більше, як половину його доходу, в той час як позивач є здоровою та працездатною особою, яка відповідно до законодавства повинна в рівній участі утримувати сина.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що вона не погоджується з посиланнями відповідача, зазначеними ним у відзиві. ОСОБА_3 є матеріально забезпеченим, його заробітна плата є більшою 20 тисяч гривень. У свою чергу ОСОБА_3 долучив довідку з місця роботи, з якої вбачається, що останній ніби-то отримує мінімальну заробітну плату. Минулого року, до розірвання шлюбу, позивачу відомо, що відповідач отримував більше п`яти тисяч гривень щотижня. На той час вказані кошти він отримував не офіційно. Відповідач часто вихваляється перед сусідами, що отримує заробітну плату в розмірі більше 20 тисяч гривень. Також відповідач користується автомобілем, на який потрібно нести фінансові затрати, для представництва своїх інтересів в судах користується допомогою адвокатів, що вважається дороговартісними послугами. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 змінив автомобіль, проте така обставина не може бути позивачкою підтверджена, оскільки транспортний засіб зареєстровано на іншу особу. Позивач у зв?язку з карантином не має змоги працевлаштуватися, в утриманні дітей їй допомагає її мати. У відповідача на праві власності є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,12 га, а також на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 53,8 кв.м. у м.Бориславі. ОСОБА_3 є здоровим чоловіком, дітей від іншого шлюбу в нього нема. Вважає, що викладені нею в позовній заяві обставини щодо зміни її матеріального стану доведені повністю, а тому ї позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 подав заперечення на відповідь позивачки на відзив, у якому зазначив, що земельну ділянку у 2018 році він набув у власність безоплатно. Твердження позивачки, що його дохід становить 20 тис грн, ґрунтуються на припущеннях та спростовуються письмовими доказами. Доказів, які б підтверджували розмір витрат на сина у визначеному розмірі, позивачкою не було надано, що свідчить про необґрунтованість її вимог.

У судове засідання 05 січня 2021 року позивач ОСОБА_2 не прибула, направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Гирич О.В., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги від 17.09.2020, у судовому засіданні вважає, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання сина сторін - ОСОБА_4 в розмірі 1200 грн щомісячно, дав пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , яка після звернення з даним позовом до суду змінила прізвище на « ОСОБА_2 », та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на цей час є повнолітнім, а також неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, копією довідки про склад сім`ї ОСОБА_2 , копією паспорта ОСОБА_2 , виданого 03.12.2020.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бориславського міського суду від 11 червня 2019 року, яке набрало законної сили 19.07.2019.

Згідно з судовим наказом судді Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2019 року у справі № 438/52/19 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, у відповідності до ч.3 ст.183 СК України.

Так, відповідно до копій довідок про розмір аліментів, виданих Бориславським міським відділом державної виконавчої служби 03.08.2020 за № 1020/15-08-15/2194, 07.07.2020 за №980/15.08-15/2117, розмір аліментів із січня по липень 2020 року становив 2230 грн на обох дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.

Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, на цей час аліменти, які визначені до сплати за судовим рішенням (судовий наказ), є недостатніми для нормального забезпечення утримання неповнолітньої дитини.

Після винесення Бориславським міським судом Львівської області судового наказу від 21 січня 2019 року у справі № 438/52/19 про стягнення з відповідача аліментів пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача у частці від його заробітку. Присуджених судом коштів у розмірі 1/3 частки заробітку відповідача на двох дітей, з урахуванням досягнення повноліття одним з дітей, - не достатньо для забезпечення нормального розвитку неповнолітньої дитини, такий розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб для її утримання. Суд також враховує, що позивач до квітня 2020 року працювала та отримувала мінімальну заробітну плату; з квітня 2020 року позивач не працює, перебуває на обліку як безробітна в Бориславській міській філії Львівського обласного центру зайнятості.

Прожитковий мінімум на дитину у 2020 році в Україні становить для дитини віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, у 2021 році - з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином, розмір аліментів, які згідно з рішенням суду постановлено стягувати з відповідача, не забезпечують необхідного гарантованого державою мінімуму на утримання дитини, розмір аліментів, присуджений за судовим рішенням, є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, потреби неповнолітньої дитини з урахуванням віку зросли. Суд враховує матеріальне становище позивача.

Позивач ОСОБА_2 не змогла довести свої вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача саме у розмірі по 3000 грн на дитину щомісячно, не подавши суду жодних доказів про обсяг коштів, які витрачаються щомісячно на утримання дитини, та про можливість відповідача здійснювати сплату аліментів у такому розмірі. Суд вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, є завищеним.

З відзиву та доданих до нього документів вбачається, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує стабільний дохід. Проте, з довідок про доходи відповідача за період з березня 2020 року по серпень 2020 року вбачається, що щомісячний дохід відповідача становить 4850 грн (копія довідки від 01.09.2020, виданої ТОВ «КАМ-ТРАНС»). Суд враховує відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, суд не може взяти до уваги посилання позивача про отримання відповідачем заробітної плати у розмірі більше 20 тис. гривень, оскільки наведене спростовано довідками, виданими за місцем роботи відповідача щодо розміру його доходу. Також суд критично оцінює твердження позивача про придбання відповідачем іншого автомобіля, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами. З матеріалів справи також вбачається, що земельна ділянка площею 0,12 га, що на праві власності належить відповідачу, була отримана ним у власність шляхом приватизації.Суд враховує також наявність у його власності житла. Зокрема, відповідач на праві спільної сумісної власності має квартиру в м.Бориславі Львівської області, загальною площею 53,8 кв.м., житловою площею 29.8 кв.м.

Враховуючи положення Сімейного кодексу України, беручи до уваги також обов`язок позивача ОСОБА_2 утримувати неповнолітню дитину, суд вважає, що кожен з батьків повинен брати участь в утриманні дитини в рівних частинах. Суд вважає, що розмір аліментів у розмірі по ј частці заробітку (доходу) відповідача на дитину щомісячно, є таким, що дозволить на цей час мінімально забезпечити матеріальне утримання неповнолітньої дитини.

При цьому, під час визначення розміру аліментів суд враховує майновий стан відповідача, те, що розмір його доходів на цей час є невеликим, однак він повинен виконувати обов`язок з утримання неповнолітньої дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий рівень та розвиток дитини.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відтак суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по ј частці заробітку (доходу) щомісячно, оскільки таке на цей час є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, новий розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дати звернення в суд з позовною заявою, як про це просила позивач.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а також оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, - з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів задоволити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Борислава, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 відповідно до судового наказу, виданого Бориславським міським судом Львівської області від 21 січня 2019 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки заробітку (доходу) в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів відповідно до судового наказу Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2019 року у справі за №438/52/19.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стягнути із ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь держави судовий збір 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.Т.Слиш