Провадження №2/428/140/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 71035,97грн., трьох процентів річних у сумі 7163,86грн., інфляційних нарахувань у сумі 29061,16грн.,

встановив:

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 71035,97грн., трьох процентів річних у сумі 7163,86грн., інфляційних нарахувань у сумі 29061,16грн.

Розглянувши вказану позовну заяву та матеріали , подані разом з нею , вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за зазначеною позовною заявою з наступних обставин.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Стаття 4 ГПК України передбачає право юридичної особи на звернення до господарського суду.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Статтею 3 ГК України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно п.15 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Згідно ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії договору №4 на оренду нежилого приміщення від 20.07.2009р. вбачається, що адвокат Юрченко В.Г., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 19.05.2005р. приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Ритм» для надання юридичних послуг.

Зазначене нежиле приміщення відповідач використовує для надання юридичних послуг. Спір між сторонами виник з приводу утримання майна, яке використовується відповідачем ОСОБА_1 для здійснення індивідуальної адвокатської діяльності.

Договору про постачання теплової енергії з фізичною особою суду не надано.

Таким чином, правовідносини, які виникають між сторонами є господарськими, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 71035,97грн., трьох процентів річних у сумі 7163,86грн., інфляційних нарахувань у сумі 29061,16грн.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи належить до юрисдикції Господарського суду Луганської області в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 71035,97грн., трьох процентів річних у сумі 7163,86грн., інфляційних нарахувань у сумі 29061,16грн.

Роз`яснити, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Луганської області: 61022, м. Харків, проспект Науки, б.5.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.О. Юзефович