Справа № 473/4296/20
РІШЕННЯ

іменем України

"18" січня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, визначення частки в нерухомому майні, що перебуває у спільній сумісній власності

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_5 та співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 (спадкоємець), ОСОБА_3 (спадкоємець), ОСОБА_4 (співвласник) про встановлення факту належності ОСОБА_5 правовстановлюючого документу договору міни житлового будинку АДРЕСА_1 нотаріально посвідченого 20 березня 1993 року, де його по батькові вказано ОСОБА_7 , визначення частки спадкодавця ОСОБА_5 в цьому нерухомому майні, що перебуває у спільній сумісній власності, право власності на який зареєстровано за позивачем, спадкодавцем ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 на підставі вказаного договору міни нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що вказаний житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності вказаних осіб і вважається, що їх частки у цьому виді власності є рівними.

Посилаючись на те, що для оформлення в спадкових правах нотаріус вказує на необхідність визначення часток учасників спільної сумісної власності для отримання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві, факт належності особі правовстановлюючого документу має для нього юридичне значення, оскільки бажає оформитися в спадкових права, представник позивача просив позов задовольнити, визначивши частки учасників спільної сумісної власності, в т.ч. ОСОБА_5 - 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Крім того, згідно ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із договору міни нерухомого майна укладеного 20 березня 1993 року та посвідченого договору міни житлового будинку АДРЕСА_1 нотаріально посвідченого 20 березня 1993 року, де його по батькові вказано ОСОБА_7 слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , тобто є об`єктом права спільної сумісної власності і вважається, що їх частки у цьому виді власності є рівними.

У відповідності з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина позивача ОСОБА_8 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть.

Позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина та дружини.

У відповідності до статті 1269 ЦК України позивач прийняв спадщину за законом шляхом подання заяви до нотаріальної контори, що підтверджується довідкою-роз`ясненням Другої Вознесенської державної нотаріальної контори. Із роз`яснення нотаріуса слідує, що перешкодою для отримання свідоцтва про право спадкування за законом є необхідність визначення частки спадкодавця у спільному сумісному майні житловому будинку АДРЕСА_1 .

Під час визначення частки у майні, що є спільною сумісною власністю осіб, в судовому порядку суд виходить з презумпції рівності часток.

Зазначене право позивача підлягає захисту в судовому засіданні шляхом постановлення рішення про визначення часток осіб, в т.ч. спадкодавця у спільному сумісному майні спірному житловому будинку з урахуванням принципу диспозитивності.

Факт належності ОСОБА_5 договору міни нерухомого майна, в т.ч. житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного 20 березня 1993 року та посвідченого державним нотаріусом Першої Вознесенського державної нотаріальної контори Миколаївської області, де його по батькові зазначено ОСОБА_7 , підтверджується в судовому засіданні.

Обставини справи вказують, що відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ, імен, по батькові виникають через неврахування їх походження, під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою. З урахуванням зазначеного по батькові спадкодавця ОСОБА_5 російською мовою в договорі міни попри розбіжності в фіксації в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивача юридичне значення, оскільки він бажає реалізувати спадкові права.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Встановити факт належності ОСОБА_5 договору міни житлового будинку АДРЕСА_1 нотаріально посвідченого 20 березня 1993 року державним нотаріусом Першої Вознесенського державної нотаріальної контори Миколаївської області, де його по батькові вказано ОСОБА_7 .

Визначити, що частка кожного, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 є рівними та становить ј частка цього майна кожному.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська