Справа № 594/862/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

28 жовтня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Бондаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бондаренко Андрія Олександровича, до ОСОБА_2 , третя особа Борщівський районний сектор (відділ) ДМС Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бондаренко А.О. звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є власником житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , в якому з 24.02.2004 зареєстрований та проживає відповідач.

Поряд з тим зазначила, що будинок належав її матері, яка була бабою відповідача. Мати за життя зареєструвала відповідача у своє господарство, коли він був ще 7 річною дитиною. Після смерті матері, вона прийняла спадщину, та успадкувала зазначений будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями.

На даний час відповідач зареєстрований та проживає в такому без її згоди, не даючи їй можливості навіть заходити в житлове приміщення.

Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись на власний розсуд спадковим майном житловим будинком та господарськими будівлями та надвірними спорудами навколо нього, а також земельною ділянкою, яка не використовується відповідачем.

Крім того вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що у його матері сестри позивачки, є своє житло, і її син може там проживати, а не займати чуже житло без згоди на це його власника.

А тому, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання, при цьому було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

У визначений в ухвалі суду строк, відповідач відзив на позов не подав, у підготовче судове засідання не з`явився, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав.

Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року справу призначено до розгляду по суті на 28 вересня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Бондаренко А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, крім того зазначили, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Поряд з тим, додатково зазначили, що позивач неодноразово намагалася домовитись відповідачем щодо користування спірним майном, проте, останній на її пропозиції не реагував, поводив себе зухвало. Більше того разом з ним у житловому будинку проживає невідома їй жінка разом з двома неповнолітніми дітьми. Відповідач та особи, які з ним проживають, на її вимоги щодо звільнення належного їй будинку згоди не дають, від будь-яких коментарів відмовляються. Останні утриманням будинку та придмової території не займаються, що призводить до їх занедбання. А тому, не бажає, щоб відповідач та його співмешканка проживали у належному їй будинку, та має намір їх виселити, відповідача, крім того, зняти з реєстрації за спірною адресою.

Зважаючи на родинні відносини з відповідачем, небажання щоб про спірну ситуацію було відомо сусідам та односельцям, з приводу неправомірної поведінки відповідача у жодні органи, в тому числі місцевого самоврядування не зверталася, з огляду на що не може надати суду будь-які докази неправомірної поведінки відповідача, того, що він чинить їй перешкоди у коистуванні спірним будинком.

Відповідач ОСОБА_2 ще за життя її матері поводив себе аналогічним чином, тому мати склала заповіт у її користь. Чому за життя мати не вживала заходи щодо виселення відповідача не знає.

Право власності на будинок оформила у лютому місяці 2021 року. На даний час має намір проживати у належному їй будинку, через обставини, які склались у її житті. Зареєстрована та проживає разом з сім`єю за іншою адресою, проте, в сім`ї склались обставини, які змушують її проживати окремо. Проте, що це за обставини вказати суду не могла.

При цьому, ні позивач, ні її представник, не змогли навести суду обставини, за яких про факти, які були повідомлені ними в ході судового розгляду, не зазначили у поданій до суду заяві. Відсутність доказів, які б стверджували ці обставини обгрунтували виключно сором`язливістю позивача, небажанням останньої надати розголосу тим неативним відносинам, які склались між сторонами.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав. У визначений судом строк відзиву на позов не надіслав.

Представник третьої особи Янчик Я.Є. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, за згоди сторони позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши сторону позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.Я. 19 лютого 2021 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №245219938.

Крім того, із зазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що позивачка успадкувала зазначене будинковолодіння після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з довідки Мельнице Подільської селищної ради №1169 від 11 червня 2021 року, витягу будинкової книги станом на 11.06.2021 в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з 24 квітня 2004 року зареєстрований та проживає ОСОБА_2 , племінник ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що стороною позивача оспорено не було відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у спірному помешканні у неповнолітньому віці, за згоди власників такого, які були членами його сім`ї. Зокрема, баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поряд з тим, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживав у спірному помешканні як до моменту офіційної реєстрації так і після такої. У вказаний період в іншому помешканні не проживав.

Позивач ОСОБА_1 право власності на спірний житловий об`єкт набула 19 лютого 2021 року, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту реєстрації та по даний час постійно проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 , куди був вселений за годи власників такого, а своїх діда та баби ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , що з 19 лютого 2021 року належить на праві власності позивачу, є безпідставні, грунтуються на вільному тлумаченні вимог закону, а тому до задоволення не підлягають.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що позовні вимоги щодо зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за місцем знаходження спірного помешкання, задоволенню не підлягають, оскільки до компетенції суду не відносяться, підлягають виконанню спеціальними органами на підставі відповідного судового рішення, в тому числі щодо визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель смт Мельниця-Подільська вул. Поповича 6 Чортківського району Тернопільської області

Головуюча: