Єдиний унікальний номер 341/954/21
Номер провадження 2/341/643/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності.

встановив:

26 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дубовецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_4 - батько позивача. ОСОБА_4 спадщину прийняв після смерті дружини, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя батько позивача склав заповіт від 20 лютого 2008 року, яким усе належне йому майно заповів позивачу. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавиці ОСОБА_3 , так як оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку виданий спадкодавиці не за життя, а після її смерті.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця його батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку площею 0,2001 га, кадастровий номер :04:001:0118, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Маріямпільської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області.

Ухвалою суду від 27 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 червня 2021 року, яке відкладене на 22 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року до участі у справі залучено третю особу: ОСОБА_2 . Підготовче засідання відкладено на 02 серпня 2021 року.

У підготовче засідання 02 серпня 2021 року сторони не з`явились.

Позивач 28 липня 2021 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд їх задоволити (а. с. 43).

Представник відповідача Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився. 04 червня 2021 року подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 23).

Третя особа ОСОБА_2 у підготовче засідання 02 серпня 2021 року не з`явилась. 08 липня 2021 року надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. В заяві зазначає, що вона обов`язкової частки у спадщині не має, претензій щодо спадкування позивачем спірної земельної ділянки не має (а. с. 27-28).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки позивач, відповідач та третя особа повідомлені належним чином про підготовче засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 23, 27-28, 43).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Суд установив, що згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Маріямпільською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що батько позивача прийняв спадщину після смерті своєї дружини спадкодавиці ОСОБА_3 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане виконкомом Маріямпільської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9).

Копією заповіту від 20 лютого 2008 року, посвідченого секретарем Маріямпільської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області Басалигою Г. Й., внесеного в реєстрі за № 190, підтверджується, що батько позивача ОСОБА_4 на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а. с. 8).

Крім цього, після смерті ОСОБА_3 відповідно до розпорядження Галицької райдержадміністрації від 08 жовтня 2008 року № 292 спадкодавиці ОСОБА_3 , яка є власником земельної ділянки, площею 0,2001 га виданий 02 грудня 2008 року державний акт на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯЗ № 026588 (а. с. 11). Цей акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010830/-00220.

З копії листа державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л. І. від 28 квітня 2021 року № 308/02-14 убачається, що у зв`язку з тим, що на майно спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті була зареєстрована та проживала у с. Водники Галицького району Івано-Франківської області, спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті був зареєстрований в с. Водники Галицького району Івано-Франківської області, спадщину після якої він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку, державний акт виданий після смерті спадкодавиці, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку спадкоємцю ОСОБА_4 не може бути видано.

Галицькою районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області, 29 липня 2014 року заведено спадкову справу за № 272/2014 на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 . Спадкоємцем за заповітом є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 згідно з даних Спадкового реєстру не заводилась (а. с. 12).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Суд установив та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2001 га, кадастровий номер :04:001:0118, яка розташована та території Маріямпільської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, що належала його матері ОСОБА_3 . При цьому, інших спадкоємців за заповітом та за законом ні нотаріусом, ні судом не встановлено. Сестра позивача ОСОБА_2 на цю спірну земельну ділянку не претендує, про що подала до суду відповідну заяву.

Разом з тим, суд бере до уваги той факт, що відповідно до довідки, виданої Дубовецькою сільською радою Івано-Франківської області від 12 липня 2021 року № 400 у користуванні ОСОБА_3 згідно з погосподарськими книгами з 2000 року знаходилась земельна ділянка, яка розташована на території Маріямпільського старостинського округу Дубовецької сільської ради с. Водники, урочище «Хмелів», орієнтованою площею 0,2000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця земельна ділянка надана ОСОБА_3 відповідно до рішення від 27 квітня 2000 року дев`ятої сесії Маринопільської сільської ради народних депутатів третього демократичного скликання (а. с. 34).

Так, згідно з додатком № 2 до рішення від 27 квітня 2000 року дев`ятої сесії Маринопільської сільської ради народних депутатів третього демократичного скликання «Про затвердження схеми поділу і розмежування земель між новоствореними та індивідуальними господарствами» зазначено, що в урочищі «Хмелів» під № 36 знаходилась земельна ділянка спадкодавиці ОСОБА_3 , площею 0,20 га (а. с. 35-36).

Проте, державний акт на право власності на цю земельну ділянку виданий 02 грудня 2008 року після смерті спадкодавиці.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення від 27 квітня 2000 року дев`ятої сесії Маринопільської сільської ради народних депутатів третього демократичного скликання та державний акт, який виданий після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , свідчать про набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. Оскільки, ОСОБА_3 розпочала процес набуття права власності на земельну ділянку, однак не встигла оформити за життя правовстановлюючий документ - державний акт на набуте нею майно через обставини, які від неї не залежали.

Отже, одержання у встановленому порядку Державного акта на право приватної власності на землю, який спадкодавиці ОСОБА_3 виданий після її смерті, є похідною подією, адже процес приватизації спірної земельної ділянки ОСОБА_3 розпочала за життя.

Таким чином, спірна земельна ділянка площею 0,2001 га, кадастровий номер :04:001:0118 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Маріямпільської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, право власності на яку спадкодавиця ОСОБА_3 набула після смерті, включається до складу її спадщини і є об`єктом спадкування.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна, після померлої ОСОБА_3 , той факт, що спадкодавиця володіла правом власності на спірну земельну ділянку і це право власності перейшло до спадкодавця ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини, та відповідно до заповіту від 20 лютого 2008 року усе своє майно заповів позивачу, а позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, а також, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,2001 га, кадастровий номер :04:001:0118, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Маріямпільської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: Дубовецька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Галицька, 25, с. Маріямпіль Івано-Франківський район Івано-Франківська область, .

третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя:М. Р. Мергель