Дата документу 10.11.2021
ЄУ № 2-418/2010
Провадження №6/942/145/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Новопсковський відділ державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа у справі №2-418/2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та поновити пропущений строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що у провадженні Новопсковського районного суду Луганської області перебувала справа № 2-418/2010 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0017/82/112646 від 24.09.2007, рішенням у якій від 27.05.2010 позовні вимоги було задоволено.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 09.08.2021 у справі № 2-418/2010 було замінено первісного стягувача ААТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Заявник вказує, що у Новопсковському відділі державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-418/2010, матеріали справи втрачено в зоні бойових дій, виконавчий лист № 2-418/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 від попереднього кредитора до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не передавався, рішення у справі № 2-418/2010 залишається невиконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованості та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду, а тому є всі підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник заявника у заяві просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку пред`явлення їх до виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши заяву, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 27.05.2010 у справі №2-418/2010 задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0017/82/112646 від 24.09.2007 у сумі 29752,53 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Заочне рішення суду набрало законної сили 22.06.2010.

Відповідно до довідки Новопсковського районного суду Луганської області справа №2-418/2010 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання, про що свідчить акт № 1 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду від 20.07.2020.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 09.08.2021 замінено стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»» (, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8) у справі №2-418/2010 за позовом Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0017/82/112646 від 24.09.2007.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Частиною першою ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час виникнення спірних відносин, встановлювався три роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Беручи до уваги зазначене, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №2-418/2010 закінчився 23 червня 2013 року.

Зі змісту листа Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за вих. №9358/1822-76 від 13.09.2021, адресованого у відповідь на запит представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», вбачається, що виконавчий документ №2-418/2010 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у відділі не перебував на виконанні.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника « ОСОБА_1 », відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0017/82/112646 від 24.09.2007 з вищезазначеної особи.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник не надав доказів того, що в цивільній справі №2-418/2010 взагалі видавався виконавчий лист первісному стягувачу АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що суд розглянув позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі, однак впродовж тривалого періоду часу, з моменту набрання рішенням суду законної сили у 2010 році АТ «Райффайзен Банк Аваль» не вживав належних заходів, що спрямовані на вчасне його виконання, байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків, як сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, не сумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання рішення суду.

Щодо посилання заявника на неможливість пред`явлення виконавчого документа у визначений законом строк у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на сході України, суд зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив ще до початку антитерористичної операції, яка розпочалася в квітні 2014 року.

Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд також зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Укладаючи договір відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» повинно було усвідомлювати те, що набуває статусу нового кредитора за зобов`язанням, щодо якого ухвалено рішення, строк пред`явлення якого до виконання сплинув.

Отже заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», замінивши у виконавчому листі первісного стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій щодо примусового виконання рішення первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Таким чином судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Якщо суд за наявності підстав для відновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа вирішив питання про поновлення строку на пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання, про що є відповідна ухвала суду, обґрунтованим буде висновок суду про видачу заявникові дубліката відповідного виконавчого документа (Така правова позиція викладена у Постановах КГС ВС від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, у справі № 916/215/15-г від 21.01.2019, у справі № 5011-58/9614-2010 від 10.09.2018).

Враховуючи, що судом відмовлено у поновленні строку, а також те, що матеріали справи не містять доказів видачі оригіналу виконавчого листа, суд приходить до висновку, що підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258260, 263, 353, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Новопсковський відділ державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Луганському апеляційному суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Пронька