У Х В А Л А

Іменем України

13.01.21 справа № 133/3684/20

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

31 грудня 2020 року позивач звернувся з заявою про забезпечення її позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гараєм Олегом Станіславовичем, зареєтрованого в реєстрі № 29414, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 20684,39 гривень.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим у справі за заявою про забезпечення позову 31.12.2020 визначено суддю Кучерук І.М.

04.01.2021 суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М. заявила собі самовідвід, з підстав, що цивільна справа, у якій подано заяву про забезпечення позову перебуває на розгляді у судді Пєтухової Н.О., про що ухвалила ухвалу. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передала до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.01.2021, головуючим у справі за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 визначено суддю Пєтухову Н.О.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясуваня питань, повязаних із зустрічним забезпеченням, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, 13.01.2021 був здійснений виклик судом ОСОБА_1 та її представника. У судовому засіданні представником позивача у справі було надано завірені належним чином копії постанови про звернення стягнення на доходи боржника, супровідний лист, згідно якого така постанова була направлена на виконання, довідка щодо зайнятості заявника.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до такого висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа, якщо вона подається після відкриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, заявник посилається на те, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. є незаконним, була порушена процедура вчинення виконавчого напису, сума боргу в результаті примусового виконання виконавчого напису також стягується неправомірно.

ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За змістом п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Згідно із п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Так, предметом спору між сторонами справи є законність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого постановою про відкриття виконавчого провадження стягується з ОСОБА_1 борг в сумі 20684, 39 грн.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, у якій позивач просить забезпечити позов, 25.11.2020 приватним виконавцем Малковою М.В. прийнята постанова про стягнення коштів з позивача на підставі виконавчого напису № 29414, який виданий 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.. Згідно змісту цієї постанови відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 20 684,39 грн. Згідно постанови від 25.11.2020 ВП № 63725313 з боржника, на підставі виконавчого напису нотаріуса, стягується основна винагорода в сумі 2068, 44 грн; така постанова, згідно її змісту, направлена боржнику на виконання. Копія виконавчого напису нотаріуса від 08.09.2020 також доєднана до матеріалів справи. Також судом встановлено, що постанова про звернення стягнення на доходи боржника від 27.11.2020 ВП 63725313 направлена для виконання по місцю роботи боржника.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що виконавчі дії, спрямовані на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , можуть утруднити виконання рішення суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню або утруднити повернення майна позивачу і відновлення його порушеного права у разі, якщо позов не буде забезпечено.

Суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, оскільки такі вимоги заяви обгрунтовані, підтверджені доказами, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, та вказують на співмірність із заявленими вимогами,

До того ж, такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачено п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України.

Одночасно із цим, суд вважає за доцільно зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Зупинення виконавчого провадження не порушує прав стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в разі вирішення спору між сторонами можуть бути скасовані.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обставини, визначені ч.3 ст. 154 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для його застосування, судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомиського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за №29414, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відаповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» () заборгованості в розмірі 20684 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 39 копійок.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Малковій Марії Вікторівні - для виконання, сторонам - для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя Пєтухова Н.О.