Провадження № 2/243/1981/2021
Справа № 243/6094/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Долженко В. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між сторонами був зареєстрований 21 липня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 193. Вказує на те, що шлюбні відносини між ними припинені в березні 2020 року, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні стосунки та сімейні обов`язки по веденню спільного господарства. Від шлюбу дітей не мають. Спір про розподіл сумісного майна з відповідачкою відсутній. Переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу із відповідачкою є неможливим, у зв`язку із чим, просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між ними 21 липня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 193.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в яких розгляд справи просив проводити у його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі ордера, серія: ДН № 153013, від 14 червня 2021 року в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та наполягав на задоволенні позовних вимог. У наступне судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов свого довірителя підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що починаючи з березня 2018 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , проживають вони разом, між ними панує взаєморозуміння, повага один до одного. ОСОБА_4 дбає про неї, створює усі необхідні умови. Крім того, відповідачка зазначає, що на даний час вони з ОСОБА_4 чекають дитину, при цьому, ОСОБА_4 визнає батьківство зачатої дитини. На думку відповідачки, вищезазначені обставини свідчать про те, що сімейні відносини між нею та ОСОБА_1 поновити неможливо, відновленню їх шлюб не підлягає. З урахуванням викладеного, відповідачка просила суд розірвати шлюб під час вагітності. У наступне судове засідання відповідачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі.

26 липня 2021 року до суду надійшла заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , в якій повідомлено, що він ОСОБА_4 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повінчався 20 травня 2021 року в церкві с. Дунів Тернопільської області, під час спільного сімейного проживання ОСОБА_3 завагітніла, батьківство зачатої дитини він визнає.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року, клопотання представника позивача ОСОБА_2 про залучення до участі у справі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 задоволено. Залучено до участі у справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання м. Тернопіль, с. Зозуленці.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 липня 2018 року. Шлюб між ними зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 193, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія: НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 26 липня 2021 року, він - визнає батьківство зачатої дитини, яка народиться у ОСОБА_3 ..

Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними погіршилися через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, любові, взаєморозуміння, їх сім`я фактично розпалася у березні 2020 року, вони стали проживати окремо і перестали вести спільне господарство.

Спір з приводу поділу спільного майна між сторонами відсутній. Від шлюбу дітей не мають.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено конкретного та спеціального порядку визнання батьківства зачатої дитини, але ненародженої дитини при наявності позовної заяви про розірвання шлюбу.

У зв`язку з цим, судом приймається заява третьої особи щодо визнання нею батьківства зачатої дитини та відповідно до ч. 3 ст 110 СК України, суд вважає за можливе, розглянути справу про розірвання шлюбу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачкою ОСОБА_3 до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Так, відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із цим, враховуючи визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за звернення до суду із даним позовом, що становить 454 грн. 00 коп..

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених ним судових витрат в сумі 454 грн. 00 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112,180, 182-184 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ст. 223, 259, 263 - 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між громадянами України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 21 липня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 193 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить - 454(чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. на підставі квитанції № 56450660 від 14 червня 2021 року, та квитанції № 56450659 від 14 червня 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454(чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони по справі:

позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

відповідачка:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич