ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/2201/18
Провадження № 22-ц/4820/1518/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року (суддя Цішковський В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького, про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку
в с т а н о в и в :
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького, про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку.
Позов мотивував тим, що він проходив військову службу у Збройних Силах України, військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 25.11.2017 року за №266 його звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. Станом на момент звільнення його вислуга в Збройних Силах України складала 23 роки 9 місяців 11 днів.
У зв`язку із відсутністю у його сім`ї жилого приміщення за місцем проходження служби, 24 березня 2005 року рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 його було прийнято на квартирний облік зі складом сім`ї дві особи за №51.
05 січня 2006 року рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (протокол №1) його було включено в списки осіб, які користуються правом на першочергове отримання житла.
14 грудня 2007 року він отримав службове житлове приміщення, а саме однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на жиле приміщення №630 від 14 грудня 2017 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №267 від 15 вересня 2015 року, позивача було переведено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 (м.Червоний Жовтень, Луганська область). Під час проходження служби у в/ч НОМЕР_2 він житлом не забезпечувався та на квартирний облік не зараховувався, оскільки був забезпечений службовим житлом за попереднім місцем проходження служби.
Рішенням житлової комісії військової частини № НОМЕР_3 від 12 січня 2016 року, яке оформлено протоколом №30, ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку осіб, які мають право на першочергове отримання житлового приміщення. На думку позивача таке рішення житлової комісії військової частини є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки порушують його конституційні права на отримання житла.
Вважає, що оскільки він звільнений з військової служби в запас і житлом не забезпечений, потребує поліпшення житлових умов, він має право залишатися на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 до одержання житлового приміщення з державного житлового фонду.
За таких обставин, ОСОБА_1 просив суд скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 січня 2016 року, яке оформлене протоколом №30, в частині зняття його разом з членами сім`ї з обліку військовослужбовців, які користуються правом на першочергове отримання житлового приміщення та перебувають на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його разом з сім`єю на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які користуються правом на першочергове отримання житлового приміщення та перебувають на обліку у військовій частині НОМЕР_1 з часу прийняття житловою комісією рішення про виключення його з квартирного обліку, тобто з 12 січня 2016 року із залишенням його на квартирному обліку з 05 січня 2006 року.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом №30 від 12 січня 2016 року в частині зняття ОСОБА_1 із членом його сім`ї з квартирного обліку військовослужбовців, які користуються правом на першочергове отримання житлового приміщення та перебувають на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити ОСОБА_1 із членом його сім`ї на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які користуються правом на першочергове отримання житлового приміщення та перебувають на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, для першочергового отримання житла за рахунок житлового фонду при військовій частині НОМЕР_1 - з моменту його постановлення на квартирний облік, тобто з 05.01.2006.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь державного бюджету 704 грн. 80 коп. судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 має вислугу років на військовій службі понад 20 років, яка дає йому право на отримання житла з державного житлового фонду. Після звільнення з військової служби у запас за закінченням контракту ОСОБА_1 вправі був залишатися на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим рішення житлової комісії про зняття його з квартирного обліку має бути скасованим, а вимоги позивача щодо поновлення його на квартирному обліку підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано мотивованої оцінки наведених відповідачем аргументів щодо відсутності підстав для задоволення позову, висновки викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи. На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що зняття з квартирного обліку позивача, житловою комісією відбулося в межах наказу Міністра Оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями» №737 від 30.11.2011 року, з дотриманням вимог ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ЖК України.
Апелянт вказував, що рішення про зняття позивача з членами сім`ї з квартирного обліку було прийнято комісією, оскільки ОСОБА_1 був переміщений для проходження служби до іншого місця служби (іншого населеного пункту). Крім того, на момент виникнення спору законодавством не передбачалось залишення на квартирному обліку військовослужбовців при звільненні з військової служби за власним бажанням, а також при звільненні з військової служби у зв`язку з переведенням до нового місця проходження служби.
Звертає увагу, що перевівшись для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_4 ) ОСОБА_1 там на квартирний облік не став, перереєстрацію місця проживання за новим місцем служби не провів.
Крім того вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 разом з дружиною підписали зобов`язання щодо звільнення службової квартири за адресою АДРЕСА_1 у разі переводу позивача по службі в іншу військову частину, звільнення з військової служби без права на пенсію, після закінчення строку контракту і його не продовження, проте позивачем таке зобов`язання не виконано.
Зазначає, що згідно протоколу комісії за розподілом житла у гарнізонах ЗС України від 30.01.2015 року №29 було погоджено список військовослужбовців житло яких пропонується виключити з числа службових МО України, в цьому переліку знаходився ОСОБА_1 , проте останній своє право на отримання постійного житла не реалізував. Наразі позивач проживає у службовій квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Позивач вказував, що зважаючи на наявність у нього загальної вислуги на військовій службі понад 20 років, статусу учасника бойових дій, звільнення у запас за закінченням строку дії контракту, перебування до звільнення на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не забезпечення його житлом дає право йому на залишення на квартирному обліку і після звільнення, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зняття його з квартирного обліку.
Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький також подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивач, відповідно до п.2.18 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями» №737 (яка діяла в момент зняття з обліку ОСОБА_1 ) був знятий з обліку у зв`язку з переведенням до нового місця служби.
Представник апелянта в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Представник апелянта ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він 04.11.2021 року буде перебувати у відрядженні в м.Хмельницький.
Оскільки поважність причини неявки представника апелянта, не встановлена, в/ч НОМЕР_1 реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.
Представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та відзиви на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, має статус учасника бойових дій та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 266 від 25 листопада 2017 року був звільнений у запас на підставі статті 26 частини 1 пункту «а», частини 8 пункту 1 підпункту «ї» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу. З 25 листопада 2017 року виключено з списків особового складу частини всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Старокостянтинівського РВК Хмельницької області.
Календарна вислуга років у Збройних Силах України становить 23 роки 9 місяців 11 днів.
Позивачу призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується довідкою виданою Старокостянтинівським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 22.08.2018 року.
За довідками військових частин позивач за період проходження служби житлом чи грошовою компенсацією за житло не забезпечувався.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформленого протоколом №10 від 01 квітня 2005 року ОСОБА_1 зараховано було на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 з 01 квітня 2005 року зі складом сім`ї дві особи, порядковий номер 51.
На підставі поданого ОСОБА_1 рапорту рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформленого протоколом №1 від 05 січня 2006 року його включено у списки осіб, які користуються правом на першочергове отримання житлового приміщення з 05 січня 2006 року, зі складом сім`ї дві особи.
Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №588 від 13 грудня 2007 року ОСОБА_1 з сім`єю з двох чоловік надано ордер на жиле приміщення № НОМЕР_5 на право зайняття однокімнатної службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформленого протоколом №29 від 30 січня 2015 року затверджено список військовослужбовців, житло яких пропонується виключити з числа службового житла МО України, до даного списку включено і ОСОБА_1 .
Рішенням житлової комісії оформленого протоколом №30 від 12 січня 2016 року ОСОБА_1 та членів його сім`ї на підставі п.2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737(зі змінами) знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку із переміщенням до нового місця служби в інший населений пункт (а.с.33).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_4 ) від 02 лютого 2017 року ОСОБА_1 не перебував на квартирному обліку при військовій частині польова пошта НОМЕР_4 у зв`язку з тим, що він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка є службовою МО України та розподіл якої погоджений протоколом комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України №29 від 30.01.2015 року для постійного проживання прапорщика ОСОБА_1 та членів його сім`ї.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка М.М., третя особа військова частина НОМЕР_1 , про зобов`язання вчинити дії щодо службового житла АДРЕСА_1 . відмовлено. Так як, згідно окремого доручення Міністра оборони України №12134/с від 05.05.2015 року, тимчасово заборонено виключення житла з числа службових жилих приміщень для військовослужбовців, які проходять службу у Збройних силах України. А згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2015 року №267 прапорщик ОСОБА_1 вважався таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в смт Червоний Жовтень Луганської області із виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі Порядок №1081) (на виконання статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами сім`ї із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
Згідно з пунктом 32 Порядку №1081 черговість надання житла визначається за часом і зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Пунктом 30 вказаного Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в надані житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 30.11.2011 року №737 (далі Інструкція №737) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці та особи, звільненні з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) в тому числі і у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт. Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового, позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником.. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.
Пунктом 2.14 Інструкції №737 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картка обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби з військової частини та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Відповідно до пункту 2.16 Інструкції №737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби у запас чи відставку за віком, станом здоров`я, у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житлового приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.
Пунктом 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, визначено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які внесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).
При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.
Про зняття з обліку (виключення із списку) громадянин у 15-денний строк повідомляється у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).
Отже, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлювання порушення житлових прав військовослужбовця.
Судом встановлено, що з квітня 2005 року ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , звідки 15 вересня 2015 року був переведений в інший населений пункт до нового місця служби в/ч НОМЕР_6 (на момент мобілізації польова пошта НОМЕР_4 ).
Як вбачається із копії повідомлення позивача про прийняте житловою комісією в/ч НОМЕР_1 рішення, від 02.02.2016 року, позивачу з порушенням вищезазначеного строку повідомляється про зняття його та членів сім`ї з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_1 на підставі п.2.19 Інструкції №737, яка передбачає зовсім інші підстави зняття з квартирного обліку. При цьому, перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картка обліку (додаток 8) не направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою. В подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 266 від 25 листопада 2017 року позивач звільнений у запас на підставі статті 26 частини 1 пункту «а», частини 8 пункту 1 підпункту «ї» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
З огляду на характер спірних правовідносин сторін у справі, які виникли через зняття позивача з квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 у зв`язку з переміщенням його до в/ч НОМЕР_6 (на момент мобілізації польова пошта НОМЕР_4 ), а також з урахуванням фактичних обставин, встановлених під час розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що допущені відповідачем порушення, зокрема недотримання порядку зняття позивача з сім`єю з квартирного обліку, є обґрунтованою підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що забезпечує його конституційні права на отримання житла.
За таких обставин та з урахуванням вищезазначених положень Інструкції №737, обґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про можливість поновлення його у списку військовослужбовців запасу, які потребують поліпшення житлових умов у в/ч НОМЕР_1 .
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а тому їх слід відхилити.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення підстав для розподілу судових витрат не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 листопада 2021 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк