Провадження № 2/641/1784/2021 Справа № 641/3201/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за договором оренди землі б/н від 06.04.2018 за період з 16.05.2018 по 10.10.2019 в розмірі 192082,58 грн., відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що рішенням Харківської міської ради ОСОБА_3 було надано в користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,1417 га (кадастровий номер :01:022:0016), укладено договір оренди б/н від 06.04.2018, за умовами якого земельна ділянка надана в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АД-1» строком до 01.10.2022; на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2018 за № 491 нежитлова будівля літ. «АД-1» загальною площею 263,4 м2 перейшла у власність від ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 ; договір оренди землі розірвано 11.10.2019 на підставі спільної угоди сторін. Посилаючись на положення ст. 377 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України «Про оренду землі», позивач вказує, що з дати реєстрації права власності до ОСОБА_1 автоматично перейшло право оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,1417 га та всі права і обов`язки по договору оренди землі б/н від 06.04.2018, в тому числі і зі сплати орендної плати, розмір якої за період з 16.05.2018 по 10.10.2019 становить 192082,58 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що із Харківською міською радою ним було укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , лише 29.05.2020, до цього часу він не може вважатися належним орендарем, оскільки він неодноразово звертався із відповідними заявами, а у відповідь Харківська міська рада постійно відмовляла у цьому, виставляла нові умови та формальні відписки.

Позивачем Харківською міською радою подано відповідь на відзив, в якому вказується, що питання щодо переходу права оренди землі до нового власника нерухомого майна неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду, за результатами якого виникла судова практика. У постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17 викладена правова позиція, що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Після відчуження об`єктів нерухомості зобов`язання зі сплати орендної плати за земельну ділянку автоматично виникає у нового власника нерухомості. Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17. Тобто, саме до ОСОБА_1 з дати реєстрації права власності 16.05.2018 автоматично перейшло право оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1417 га, та всі права та обов`язки по договору оренди б/н від 06.04.2018, у тому числі зі сплати орендної плати.

У судовому засіданні представник позивача Харківської міської ради Гостіщева О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Герасименя О.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, свою позицію обґрунтовував доводами, викладеними у відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 за № 740/17 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд» між Харківською міською радою в особі міського голови Кернеса Г.А. та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі б/н від 03.04.2018, зареєстрований в Реєстрі 06.04.2018, за умовами якого орендар ОСОБА_3 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1417 га (кадастровий номер :01:022:0016), на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. «АД-1», строком до 01.10.2022; розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 4% від нормальної грошової оцінки і становить 136886,56 грн. на рік, 11407,21 грн. в місяць.

16.05.2018 на підставі договору купівлі-продажу № 491 нежитлова будівля літ. «АД-1» загальною площею 263,4 м2, яка знаходиться на орендованій земельній ділянці, перейшла у власність від ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1

09.10.2019 між Харківською міською радою в особі Кернеса Г.А. та ОСОБА_3 укладено угоду про розірвання договору оренди землі б/н від 06.04.2018.

29.05.2020 на підставі рішення 32 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.12.2019 за № 1904/19 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд» між Харківською міською радою в особі міського голови Кернеса Г.А. та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі б/н, за умовами якого орендар ОСОБА_1 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1417 га (кадастровий номер :01:022:0016), на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. «АД-1», строком до 01.01.2025.

Відповідно до положень ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування»).

Вирішення питань про передачу землі у користування є виключним правом суб`єкта права власності на землю і здійснюється з дотриманням загального порядку укладання господарських договорів, передбаченого ст. 179-181 ГК України з урахуванням положень ЗК України.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 ЗУ «Про оренду землі»).

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

При цьому, згідно положень ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, зокрема, що у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника, до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагаються. Про перехід відповідного права його суб`єкт зобов`язаний негайно повідомити орендодавця, особу, яка передала земельну ділянку в користування на праві емфітевзису, суперфіцію.

Також ст. 7 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні попереднього власника на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті, а також з урахуванням вимог частини тринадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17 та від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17.

Враховуючи викладене, з дати реєстрації права власності 16.05.2018 на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «АД-1» за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідача ОСОБА_1 автоматично перейшло право оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,1417 га, а також всі права і обов`язки по договору оренди землі б/н від 06.04.2018, у тому числі і зі сплатим орендної плати, який було розірвано за угодою сторін 11.10.2019.

Розмір орендної плати згідно договору оренди землі б/н від 06.04.2018 за період з 16.05.2018 по 10.10.2019 становить 192082,58 грн., що не оспорюється стороною відповідача, заперечення відповідача по суті заявлених вимог спростовуються положеннями діючого законодавства.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

За таких обставин суду вважає, що заявлені Харківської міською радою позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Харківської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 192082,58 грн. та судовий збір в розмірі 2881,24 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку, а саме апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - Харківська міська рада, , м. Харків, майдан Конституції,7.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 09 листопада 2021 року.

Суддя: Д. Є. Боговський