справа № 208/46/21
№ провадження 2-н/208/52/21
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання, малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною віку повноліття,-

встановив:

05 січня 2021 року до суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання, малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до припинення навчання

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Сімейним кодексом України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України) та обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 199 СК України).

Тобто судовий наказ за вимогою п. 4 ч. 1ст.161ЦПК України може бути виданий лише щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті.

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Така матеріальна допомога може надаватися батьками в добровільному порядку або після звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності.

Згідно статті 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право:

1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю;

2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду;

3)цей з подружжя опікується нею;

4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 Сімейного кодексу України, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно зі статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), не належить до вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Пунктом 3 ч. 1 ст.165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165,166 ЦПК України, суддя -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання, малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною віку повноліття.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.