Справа № 203/4829/20
Провадження № 2-з/0203/1/2021
УХВАЛА

06.01.2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

31 грудня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в якій відповідач не вказаний, третьою особою зазначене Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «К.А.С. ЛТД», про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення її позовних вимог шляхом заборони ОСОБА_3 , його довіреним особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи передачу прав покупця за договором купівлі-продажу майнових прав № 130 від 30 жовтня 2018 року на користь третіх осіб, в тому числі, шляхом заміни сторони в договорі, переуступки прав чи відчуження права вимоги, розірвання договору, продажу або дарування прав тощо, а також заборони ТОВ з ІІ «К.А.С. ЛТД» та його довіреним особам вчиняти або сприяти вчиненню будь-яких дій спрямованих на відчуження чи передачу прав покупця за договором купівлі-продажу майнових прав № 130 від 30 жовтня 2018 року від ОСОБА_3 на користь третіх осіб, в тому числі, шляхом заміни сторони в договорі, переуступки прав чи відчуження права вимоги, розірвання договору, продажу або дарування прав тощо.

Заява мотивована тим, що майнові права за вказаним договором, на думку ОСОБА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, нею заявлено вимоги про визнання прав на Ѕ частину цих прав, в той час як ОСОБА_3 вчиняє дії з метою відчуження цих прав, про що свідчать оголошення в мережі Інтернет. У разі невжиття заходів забезпечення позовних вимог, ОСОБА_3 може здійснити відчуження спірного майна третім особам, що зробить виконання рішення суду неможливим.

Після надходження підтвердження зарахування судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову до спеціального фонду державного бюджету заява може бути розглянута.

Заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , в якій відповідач не вказаний про поділ спільного майна подружжя не відкрито, позовна заява залишена без руху з наданням часу для усунення недоліків.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України. За її подання сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі. З урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК, ч. 2 ст. 152 ЦПК України заява ОСОБА_1 може бути розглянута до відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позовних вимог та співмірність негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, слід відзначити, що наразі провадження у справі не відкрито через неналежне оформлення позовної заяви (в ній не зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача). При цьому, документи належності спірного майна договір купівлі-продажу майнових прав № 130 від 30 жовтня 2018 року наданий в фотокопії, яка не засвідчена уповноваженою особою, сама заявниця вказує, що вона не має оригіналу. Із заявою про забезпечення доказів для одержання належним чином засвідченого примірника договору особа не зверталась. Клопотання про витребування вказаного доказу не може бути задоволене до відкриття провадження у цивільній справі.

Вказане унеможливлює перевірку обґрунтованості заяви про забезпечення позову та оцінку співмірності заходів забезпечення позову, про які просить заявниця, з негативними наслідками для інших осіб.

При таких обставинах, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151 153, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя С.В. Єдаменко