Справа № 136/892/20
провадження № 2/136/248/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із вищевказаним позовом проти ОСОБА_2 (далі - відповідач), з вимогою стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами.

21.11.1995 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, серед них є неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 06.07.2018 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач не в змозі забезпечувати утримання спільного з відповідачем неповнолітнього сина. На підтвердження вказаних обставин надано наступні документи: копії свідоцтва про народження спільної дитини; рішення суду згідно якого шлюб між сторонами розірвано; довідку, видану органом місцевого самоврядування за місце проживання позивача та акт обстеження матеріально-побутових умов життя; довідку з від закладу освіти де навчався син сторін; відомості про доходи позивача.

Вищезазначені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.09.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

Сторони у справі не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву до суду не подав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

21.11.1995 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, серед них є неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). Рішенням суду від 06.07.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3). Згідно довідки та акту обстеження матеріально-побутових умов життя виданих виконкомом Турбівської селищної ради Вінницької області, ОСОБА_3 проживає з позивачем (а.с. 5-6). Відповідно до відомостей про доходи за період з 1-го кварталу 2019 по 2-ий квартал 2020, позивач не отримувала жодних доходів. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільного з відповідачем сина, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина, у твердій грошовій сумі, виходить з наступних мотивів та норм права.

Як визначено у ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Суд зважає на те, що відповідач не подав заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі від 08.09.2020 та не навів обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі.

З урахуванням обставин встановлених судом та обставин, які визначені ст. 182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

В силу вимог ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто 26.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко