Ухвала

02 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 760/22944/15-ц

провадження № 61-4653ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів

Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада

2020 року у вказаній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано для вивчення і розгляду судді-доповідачеві Краснощокову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Тітов М. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, зокрема, для сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 12 180 грн та надання заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в якій зазначити інші підстави для поновлення строку, разом із належними доказами на підтвердження обставин, що перешкоджали подати касаційну скаргу в межах строків на касаційне оскарження.

Недоліки касаційної скарги усунуто у строк, встановлений судом.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Солом`янського районного суду

м. Києва від 10 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року. Відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

21 липня 2021 року Верховним Судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю. визнано необґрунтованою та передано іншому судді.

30 липня 2021 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід суддів

Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю. передано на розгляд судді Верховного Суду Ткачуку О. С.

У заяві про відвід ОСОБА_1 стверджує, що судді Краснощоков Є. В. та Тітов М. Ю. брали участь у перегляді цивільної справи № 760/22870/15-ц в суді касаційної інстанції, де, на його думку, не знайшли очевидних фактів порушення судами попередніх інстанцій його прав. Крім того, ОСОБА_1 не згодний з ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року про залишення його касаційної скарги без руху, яка постановлена суддею-доповідачем Краснощоковим Є. В. Враховуючи викладене, у нього є сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Разом з цим, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід суддів немає, оскільки доводи заявника по своїй суті зводяться до його незгоди із прийнятими судом процесуальними рішеннями, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Крім того, відсутні й інші підстави для відводу судді, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Верховний Суд констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Краснощоков Є. В. та Тітов М. Ю. виявляють упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів не надано.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених звинувачень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування.

Враховуючи, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів

Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів, тому заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Краснощокова Є. В. та Тітова М. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Ткачук