Дата документу 05.11.2021
Справа № 501/4196/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Субботіна Людмила Валентинівна про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі), -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась представник ОСОБА_1 адвокат Субботіна Л.В. із заявою про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі) в якій просить накласти арешт на нерухоме манно, що належить позивачу ОСОБА_1 , а саме на:

- одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_1 , загальною площею 14,10 кв.м.;

- одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_2 , загальною площею 19,80 кв.м.;

- одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_3 , загальною площею 16,70 кв.м.;

- одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_3 загальною площею 18,20 кв.м.

Заява мотивована тим, що позивачу ОСОБА_1 одноособово на праві власності належить наступне майно: одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_1 загальною площею 14.10 кв.м., одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_2 загальною площею 19,80 кв.м., одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_3 загальною площею 16,70 кв.м., одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_3 загальною площею 18,20 кв.м. Заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 вважає це майно загально набутим майном подружжям придбаним у шлюбі з ОСОБА_3 .

Також в заяві вказано, що в провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться справа позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення грошових коштів та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виконкому Іллічівської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: Управління Державної автомобільної Інспекції ГУ МВС України в Одеській області, Центральна універсальна біржа «Запоріжжя», КП «Бюро технічної інвентаризації» про поділ спільного майна подружжя, визнання правочинів недійсними, визнання дій протиправними, звільнення та вилучення майна з володіння, визнання права особистої власності, усунення перешкод та стягнення грошових коштів.

Предметом вказаного позову є рухоме та нерухоме майно, яке ділять між собою колишнє подружжя ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , а саме, майно, що одноособово на праві власності належить ОСОБА_1 , це - одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_1 загальною площею 14,10 кв.м., одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_2 , загальною площею 19,80 кв.м., одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_3 , загальною площею 16,70 кв.м., одноповерхова будівля павільйону АДРЕСА_3 загальною площею 18,20 кв.м.

Предметом позову, який має намір подати ОСОБА_1 є оскарження факту, що таке майно є загально набутим майном подружжя, оскільки належить добросовісному набувачу та доведення правомірності укладених угод, за якими це майно придбано позивачем.

Вважаючи, що накладення арешту на спірне майно, що належить позивачу, не порушує права інших осіб, оскільки заявник володіє даним майном одноособово, заявник вимушена звернутися до суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження по справі.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Так, згідно наданих копій договорів дарування вбачається, що ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_1 , загальною площею 14,10 кв.м.; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_2 , загальною площею 19,80 кв.м.; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_3 , загальною площею 16,70 кв.м.; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_3 загальною площею 18,20 кв.м.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову, заявником не надано.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, аналізуючи зазначені правові норми, та враховуючи, що позивачем не надано доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і що відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення суду, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Субботіна Людмила Валентинівна, про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі), - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя