Провадження № 2/522/3302/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Тофан Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та представляють інтереси малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху.

05 грудня 2018 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В обґрунтування зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2005 року. 10 листопада 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого сторони зобов`язались у майбутньому, в строк до 10.04.2015 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . Згідно п. 7 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року Продавець (позивач) не заперечував проти тимчасового (на момент дії договору) проживання Покупця ( ОСОБА_2 ) у відчужуваній квартирі АДРЕСА_2 .

На виконання умов вищезазначеного договору, позивачем з сім`єю було звільнено квартиру АДРЕСА_2 , для тимчасового проживання ОСОБА_2 , яка вселилась та зареєструвалась у вказаній квартирі з її малолітньою дитиною ОСОБА_5 .. Також, на підставі укладеного попереднього договору, 11 листопада 2014 року позивач та ОСОБА_3 , який є чоловіком ОСОБА_2 , уклали в письмовій формі договір найму приміщення, за яким наймодавець (позивач) передав наймачеві ( ОСОБА_3 ) квартиру АДРЕСА_2 , що ОСОБА_3 був обізнаний, укладаючи договір найму житлового приміщення 11.11.2014 року, щодо строку дії попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року.

Так, договором про внесення змін № 1 від 09.04.2015 року, строк визначений п.1 попереднім договором купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року (до 10.04.2015 року) продовжений до 10.07.2015 року; договором про внесення змін № 2 від 09.07.2015 року, вказаний строк був продовжено до 11.01.2016 року; договором про внесення змін № 3 від 30.06.2016 року, вказаний строк був продовжено до 30.12.2016 року; договором про внесення змін № 4 від 30.12.2016 року, вказаний строк був продовжено до 30.05.2017 року, вказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б.

Після настання 30 травня 2017 року, сторони не укладали основний договір купівлі квартири АДРЕСА_2 у нотаріальній формі, як це передбачувалось п.1 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року.

Пунктом 15 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, було передбачено, що якщо за десять днів після спливу терміну, передбаченого п.1 цього договору, не буде укладено договорі купівлі-продажу вищезазначеного майна, зобов`язання за цим договором припиняються.

11 червня 2017 року сплив термін дії попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, а тому і закінчився строк дії договору найму приміщення від 11.11.2014 року.

Таким чином, домовленість сторін не реалізувалась, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між сторонами не був укладений. Наслідком якого стало припинення строку дії попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року та договору найму приміщення від 11 листопада 2014 року, що свідчить про відсутність правових підстав для проживання відповідачів, які не є членами сім`ї позивача, у квартирі АДРЕСА_1 , незалежно від того, за яких обставин не відбулось укладення основного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , адже будь-яких додаткових умов попередній договір купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року в частині проживання відповідачів після строку його закінчення не містить.

У вищезазначеній квартирі відповідачі проживають сім`єю з їх малолітніми дітьми, при цьому згідно інформаційної довідки від 25.10.2018 року № 142708404 ОСОБА_2 має у власності нерухоме майно за адесою: АДРЕСА_3 . Таким чином, у відповідачів наявне власне житло, для проживання сім`єю з малолітніми дітьми, що виключає обмеження їх прав та прав дітей в разі задоволення позову про виселення ті їх зняття з реєстрації за місцем проживання.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

26 листопада 2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

23 квітня 2020 року від Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

01 червня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.

У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Бельченко Ю.А. про зупинення провадження у справі відмовлено.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності. В разі неявки відповідача надає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання сповіщались належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомили.

Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні фактичні дані, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., та зареєстровано в реєстрі за № 2015.

Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 08.07.2005року, номер запису 318 в книзі 557пр-155, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.07.2005 року № 7723678 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2018 року № 142709737.

10 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 578.

В пункті 1 зазначеного Договору вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язались у майбутньому, в строк до 10.04.2015 року, укласти договір купівлі-продажу квартири, у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором (основний договір). За взаємною згодою Сторін основний договір може бути укладений раніше зазначеного строку у цьому пункті.

Згідно п. 2.1. зазначеного Договору, Продавець - ОСОБА_1 продасть, у майбутньому та передасть у власність, а Покупець- ОСОБА_2 , купить у майбутньому та прийме у власність об`єкт: - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 84, 5 кв.м., житловою площею 50, 6 кв.м., яка належить Продавцю на підставі: Договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6 , 07.07.2005 року, зареєстрована в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.07.2005 року, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 08.07.2005 року, реєстраційний номер в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10975344, номер витягу: 7723678, номер запису: 318 в книзі: 557пр-155.

Також, пунктом 7 Договору, передбачено, що Продавець не заперечує проти тимчасового (на момент дії договору) проживання Покупця у відчужуваній квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Пунктом 15 передбачено, що якщо за десять днів після спливу терміну, передбаченого п.1 цього договору, не буде укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна, або жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію по його укладення, зобов`язання за цим договором припиняються. Сторони домовились, що пропозиція направляється у вигляді рекомендованого листа або телеграми, або нотаріальної засвідченої заяви.

Пунктом 16 передбачено, що Договір укладено за попередньою згодою жінки Продавця ОСОБА_7 , згідно заяви від 10 листопада 2014 року, посвідченої за реєстровим № 576.

Пунктом 17 передбачено, що Договір укладено за попередньою згодою чоловіка Покупця ОСОБА_3 , згідно заяви від 10 листопада 2014 року, посвідченої за реєстровим № 577.

11 листопада 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підставі укладеного попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, уклали в письмовій формі договір найму приміщення, за яким наймодавець передав наймачеві квартиру АДРЕСА_2 в користування (оренду).

Згідно п.5.1. договору найму приміщення від 11.11.2014 року, цей договір починає діяти з 11.11.2014 року та діє до оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

09 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 1 до попереднього договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., з якого вбачається, що строк визначений п.1 попереднім договором купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року (до 10.04.2015 року) продовжений до 10.07.2015 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 231.

09 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 2 до попереднього договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., з якого вбачається, що строк визначений п.1 попереднім договором купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, продовжений до 11.01.2016 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 379.

30 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 3 до попереднього договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., з якого вбачається, що строк визначений п.1 попереднім договором купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, продовжений до 30.12.2016 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 332.

30 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 4 до попереднього договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., з якого вбачається, що строк визначений п.1 попереднім договором купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, продовжений до 30 травня 2017 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 593.

Слід зазначити, що вказані договори про внесення змін були погоджені зі ОСОБА_3 на підставі його заяв, які посвідчені

З огляду на вищевикладене, з 30 травня 2017 року почався десятиденний строк, передбачений пунком 15 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року, який сплив 11.06.2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на 11 червня 2017 року домовленість сторін не реалізувалась, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між сторонами не був укладений, наслідком якого стало припинення строку дії попереднього договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2014 року та припинення зобов`язання за цим договором.

Тобто, виконання вимог пункту 7 Договору, у якому передбачено, що Продавець не заперечує проти тимчасового (на момент дії договору) проживання Покупця у відчужуваній квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 також припинилось, а відтак договір найму приміщення від 11.11.2014 року, за переконанням суду, також припинив свою дію, що передбачено п.5.1 зазначеного договору.

Також, в матеріалах справи є Довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 7 квітня 2017 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані сосби, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Дослідивши зазначені договори, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які не є членами сім`ї позивача у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами були укладені договори, на підставі яких би були підстави для реєстрації відповідачів в зазначеній квартирі.

Також, як вбачається з матеріалів справи, у вищезазначеній квартирі проживають відповідачі сім`єю з їх малолітніми дітьми, а саме з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 .

Доказів, які б спростували дане твердження позивача до суду не надано.

При цьому, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2018 року № 142708404 ОСОБА_2 має у власності трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1519.

Таким чином, суд зазначає, що у відповідачів наявне власне житло, для проживання сім`єю з малолітніми дітьми, що виключає обмеження їх прав та прав дітей.

З огляду на вищевикладене, суд визнає обгрунтованими позовні вимоги позивача.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із Постановою ВСУ від 16.11.2016 р у справі №6-709цс16, згідно з положеннями ст.391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

При цьому судом встановлено, що відповідачі не є власниками спірної квартири.

Відповідно до частини першої 383 ЦПК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і проживання відповідачів у квартирі позивача створює йому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно п.26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже відповідачі не є власниками спірної квартири, хоча і був укладений попередній договір купівлі-продажу, який не виконаний сторонами, а тому втратили право користування спірною квартирою та має бути виселені, оскільки власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача є законними й обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вищевикладене, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та представляють інтереси малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 15-16, 317-319, 321, 328, 383, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 81, 223, 247, 260, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та представляють інтереси малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із квартири АДРЕСА_6 .

Зняти з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1408 (одна тисяча чотириста вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1408 (одна тисяча чотириста вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення, з врахуванням перебування судді Чернявської Л.М. на лікарняному з 25 жовтня 2021 року по 08 листопада 2021 року складений та підписаний 09 листопада 2021 року

Суддя Л. М. Чернявська