Постанова

Іменем України

27 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 536/1037/19

провадження № 61-15104св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2020 року у складі судді Клименко С. М. та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Дряниці Ю. В., Гальонкіна С. А.

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДП «Укравтогаз») про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

На обґрунтування позову посилався на таке. З 21 лютого 2018 року він працював у ДП «Укравтогаз» на посаді головного інженера регіонального виробничого управління «Харківавтогаз». У період з 24 січня 2019 року до 25 січня 2019 року та з 27 січня 2019 року до 30 січня 2019 року робочою групою у складі представників Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України»), Акціонерним товариством «Укртранснафта» (далі - АТ «Укртранснафта»), Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз») здійснювалась перевірка діяльності підрозділів безпеки ДП «Укравтогаз», за результатами якої складено висновок від 28 березня 2019 року, де наведено обставини та умови роботи підрозділів ДП «Укравтогаз», надана оцінка роботі безпосередньо підрозділам, що відповідають за стан корпоративної безпеки підприємства ДП «Укравтогаз» (охорона, пропускний режим, економічна безпека). За результатами проведеної перевірки керівником ДП «Укравтогаз» видано наказ від 18 квітня 2019 року № 277 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення ним Інструкції з пломбування комерційних вузлів обліку природного газу та газозаправних колонок на автомобільних газонаповнювальних компресорних станціях ДП «Укравтогаз» (далі - Інструкція), оскільки з його боку був відсутній контроль за процесом реалізації та обліку стисненого природного газу.

Вважав наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки службове розслідування роботодавцем не проводилось, пояснення у нього щодо обставин дисциплінарного проступку не відбирались, наказ не містить чіткого формулювання суті допущеного ним порушення, посилань на пункт посадової Інструкції, який він порушив чи міг порушити.

Стверджував, що дисциплінарне стягнення застосовано більше ніж через місяць після того, як порушення було виявлено.

З урахуванням наведеного позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Укравтогаз» від 18 квітня 2019 року № 277 про дисциплінарне стягнення у виді догани.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року, позов задоволено. Наказ ДП «Укравтогаз» від 18 квітня 2019 року № 277 про накладення дисциплінарного стягнення скасовано. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказ відповідача від 18 квітня 2019 року № 277 про оголошення догани не містить відомостей про те, в чому полягало порушення трудової дисципліни, в якій формі вини воно проявилось, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено. Доказів того, що позивач ознайомлений з результатами перевірки, суду також надано не було.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, проте додатковою підставою для задоволення позову зазначив, що оскаржуваний наказ був виданий з пропущенням строку для застосування дисциплінарного стягнення.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У жовтні 2020 року ДП «Укравтогаз» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що наказ від 18 квітня 2019 року № 277 видано після отримання пояснень позивача, які були враховані при вирішенні питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Датою встановлення факту дисциплінарного порушення необхідно вважати дату отримання підприємством висновку за результатами перевірки від 28 березня 2019 року. Оскільки наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення видано та оголошено 18 квітня 2019 року, доведено до відома позивача 24 квітня 2019 року, тому строк застосування до працівника дисциплінарного стягнення, визначений статтею 148 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), не пропущено. Суд не вирішив питання про залучення як третьої особи засновника підприємства - НАК «Нафтогаз України».

Судові рішення оскаржуються з підстав неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі

№ 6-2801цс15, та відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування частини першої статті 149 КЗпП України.

У грудні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому позивач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції повністю не відповідає.

Суди встановили, що згідно з наказом ДП «Укравтогаз» від 21 лютого 2018 року № 16-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду головного інженера Регіонального виробничого управління «Харківавтогаз» ДП «Укравтогаз» з 21 серпня 2018 року.

У період з 24 січня 2019 року до 25 січня 2019 року та з 27 січня 2019 року до 30 січня 2019 року робочою групою у складі представників НАК «Нафтогаз України», АТ «Укртранснафта», АТ «Укртрансгаз» здійснювалась перевірка діяльності підрозділів безпеки ДП «Укравтогаз», за результатами якої складено висновок комісії від 28 березня 2019 року.

Відповідно до висновку за результатами перевірки від 28 березня 2019 року, встановлено відсутність на системних блоках автомобільних газонаповнювальних компресорних станціях (далі - АГНКС)№ 1 та № 2, м. Миколаїв, які входили до сфери відповідальності РВУ «Харківавтогаз», головним інженером якого був ОСОБА_1 , засобів заборони запуску інших програм, а також, відсутнє пломбування USB портів системних блоків комп`ютерів, які задіяні у процесі обліку та реалізації товару (газу). Комісія рекомендувала притягнути до дисциплінарної відповідальності посадових осіб ДП «Укравтогаз», у тому числі ОСОБА_1 , з підстав порушення Інструкції.

18 квітня 2020 року наказом директора ДП «Укравтогаз» Вантажина О. В. за № 277 за недоліки в роботі до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, з яким позивач був ознайомлений після його виходу на роботу 24 червня 2019 року.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівник зобов`язаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно з частиною четвертою статті 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов`язків, які обумовлені між ними, і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.10, 2.11, 2.12 Інструкції на комп`ютерах управління газозаправної колонки має бути встановлено тільки спеціалізоване ліцензоване програмне забезпечення. Доступ до програмного забезпечення надається тільки з дозволу відповідальної особи служби моніторингу діяльності АГНКС. Забороняється використання глобальної мережі Internet, створення (використання) локальних мереж з іншими комп`ютерами на АГНКС (та будь-які інші методи з`єднання або віддаленого керування вказаними комп`ютерами. USB роз`єми вказаних комп`ютерів повинні бути відключені та (або необхідно встановити захисні стрічки). Місця встановлення захисних стрічок та печаток повинні виключати можливість несанкціонованого доступу до обладнання, без порушення цілісності цих стрічок. Облік встановлених захисних стрічок та печаток необхідно вести за кожним об`єктом окремо. До відомостей, які зазначають в журналі або на спеціальному листку-вкладиші в папці конкретного об`єкта (АГНКС) належить: місце встановлення, дата встановлення та її номер, посада і прізвище відповідальної особи, місце для підпису. Опломбування та розпломбування мають виконувати представники служби моніторингу діяльності АГНКС. В окремих випадках за виробничої необхідності опломбування та розпломбування можуть виконувати інші відповідальні особи за дорученням керівництва ДП «Укравтогаз». Участь представників АГНКС в опломбуванні та розпломбуванні засвідчують підписами у журналі або оформлюють у виді акта (Додаток 1). За збереження цілісності пломб та (або) інших захисних елементів відповідає керівник підрозділу (начальник АГНКС) (т. 1, а. с. 37-38).

Встановлено, що оспорюваний наказ не містить конкретизації допущених ОСОБА_1 недоліків, за які до працівника застосовано дисциплінарне стягнення.

Отже, встановивши, що наказ відповідача від 18 квітня 2019 року № 277 про оголошення догани не містить відомостей, в чому полягало порушення трудової дисципліни, в якій формі вини воно проявилось, про причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням норм трудового законодавства України.

Доводи касаційної скарги про неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15, Верховний Суд відхиляє з огляду на таке.

У зазначеній постанові Верховний Суд України дійшов висновку про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами.

Проте підставою для задоволення позову у цій справі є недоведення факту допущення позивачем порушення трудової дисципліни, а не невиконання відповідачем обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення.

Доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування частини першої статті 149 КЗпП України є безпідставними, оскільки такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 266/98/17 (провадження № 61-48960св18), яка прийнята до подання касаційної скарги, та у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 464/3942/19 (провадження

№ 61-7770св20), яка прийнята після подання касаційної скарги.

Аргументи касаційної скарги про те, що суд не вирішив питання про залучення як третьої особи засновника підприємства - НАК «Нафтогаз України» є безпідставними, оскільки заявником не зазначено, на які права чи обов`язки НАК «Нафтогаз України» та яким чином може вплинути рішення суду у цій справі. НАК «Нафтогаз України» судові рішення у цій справі не оскаржувало.

Водночас при розгляді справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про пропущення відповідачем встановлених статтею 148 КЗпП України строків для застосування дисциплінарного стягнення, оскільки такий строк, на думку суду, необхідно обчислювати з 28 лютого 2019 року - дня безпосереднього виявлення робочою групою факту порушення.

З таким висновком Верховний Суд не погоджується, оскільки з аналізу положень зазначених вище правових норм випливає, що місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення має відраховуватись з дня виявлення саме проступку як такого. Під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення працівника, який вчинив ці діяння, протиправність цих діянь, вини працівника, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Встановлено, що висновок за результатами перевірки складено та підписано 28 березня 2019 року після з`ясування та встановлення всіх обставин виявлених порушень. У зазначеному висновку, зокрема, викладені обґрунтування наявності ознак дисциплінарного проступку ОСОБА_1 та пропозиція робочої групи щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Тобто, саме зі складанням 28 березня 2019 року зазначеного висновку за результатами перевірки, призначеної розпорядженням від 18 січня 2019 року № 3-р директора з безпеки «Групи Нафтогаз», необхідно пов`язувати початок спливу місячного строку, визначеного статтею 148 КЗпП України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 266/98/17 (провадження № 61-48960св18) та 18 листопада 2020 року у справі № 464/3942/19 (провадження № 61-7770св20).

Отже, аргументи касаційної скарги про те, що відповідач не пропустив строк притягнення до дисциплінарної відповідальності, є обґрунтованими, тому Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни постанови суду апеляційної інстанції у її мотивувальній частині.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні з викладенням її мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

З урахуванням наведених вище мотивів Верховний Суд вважає за необхідне постанову Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.

У решті рішення судів попередніх інстанцій підлягають залишенню без.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами касаційного перегляду вимоги заявника по суті не задовольняються, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови щодо підстав відмови у задоволенні позову.

У решті рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко