11.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/7605/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/7605/2020
Номер провадження: 2/205/144/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають дитину: малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 квітня 2014 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2020 року вирішено збільшити розмір аліментів, які рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньки, до розміру 1 600 грн. 00 коп. щомісячно, який підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до повноліття ОСОБА_3 , починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Позивач зазначає, що розмір аліментів визначений судом, підлягає збільшенню, оскільки суми аліментів, яка була рішенням суду стягнута з відповідача на утримання дитини на теперішній час не вистачає. Також, зазначила, що її доходи не дозволяють у повній мірі забезпечити дитину, оскільки відбувається постійне зростання цін на товари першої необхідності (їжа, одежа), комунальні послуги, ліки, навчання, спортивні заняття, відпочинок. Крім того, зазначила, що відповідач, окрім сплати аліментів на доньку, практично участі у її вихованні не приймає, на всі прохання про допомогу відмовляє.

Таким чином, позивач звертається до суду та просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач ОСОБА_2 за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2020 року на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. до 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наголошуючи на тому, що відповідач є працездатною та здоровою людиною, просила позов задовольнити та збільшити розмір аліментів з 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. до 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав,зазначивши, що він перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, будь-яких виплат бо безробіттю не отримує, у зв`язку із чим не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. 00 коп.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року (а.с.19 з.с.). Від сумісного подружнього життя мають дитину: малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_1 від 10.11.2009 року (а. с.20).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 квітня 2014 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2020 року вирішено збільшити розмір аліментів, які рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення повноліття або зміни матеріального становища сторін на користь ОСОБА_1 , до розміру 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. щомісячно, який підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до повноліття ОСОБА_3 , починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 01.10.2020 року за № 9274 позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із дитиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно довідки Дніпровського міського центру зайнятості від 24.09.2020 року за № 1178 позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна з 10 лютого 2020 року (а.с. 10).

Доказів наявності аліментних зобов`язань Відповідача перед іншими особами суду не надано. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Оскільки сторона позивача наполягає на неналежному виконанні відповідачем свого законодавче закріпленого обов`язку щодо утримання дитини, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст. ст. 182, 184 СК України має враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, суд має з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи впливає ця зміна на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.2 ст. 76 ЦПК України).

Таким чином, для ухвалення судом рішення про збільшення розміру аліментів позивач має довести за допомогою надання суду належних, достатніх та допустимих доказів наявність певних (визначених законом) обставин зокрема, але не обмежуючись, зміни матеріального стану позивача в сторону його погіршення, а як наслідок неможливість забезпечити рівень життя дитини на необхідному (достатньому) рівні; зміну матеріального стану платника аліментів, в сторону його поліпшення, що обумовлює можливість платника надавати дитині грошове утримання в збільшеному розмірі; зміну свого сімейного стану або сімейного стану відповідача, що обумовлює можливість забезпечувати спільну дитину на вищому рівні матеріального забезпечення; погіршення стану здоров`я одержувача аліментів, або поліпшення стану здоров`я платника аліментів.

Суд зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2020 року вже було вирішено збільшити розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. щомісячно.

В даному випадку позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що з часу ухвалення судом вказаного рішення про збільшення розміру аліментів (22.01.2020 року)і до моменту розгляду даної справи, відбулись зміни у бік покращення матеріального стану відповідача, чи погіршення стану здоров`я позивача, що давало б підстави стверджувати про можливість чергового збільшення розміру аліментів.

Всі доводи позивача в цій частині фактично зводились до того, що відповідач є працездатною людиною, а відтак має знайти роботу, яка б дозволяла сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. 00 коп. При цьому, на неодноразові пропозиції головуючого по справі позивач таки навела розрахунок витрат на дитину, які на її переконання, має покривати відповідач, сплачуючи щомісячно 3000 грн. 00 коп.

Суд з цього приводу вказує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, і визначений раніше судом розмір аліментних платежів у розмірі 1 600 грн. 00 коп. фактично перевищує половину розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 2021 рік в Україні.

На думку суду, встановлений судом розмір аліментів враховує інтереси дитини, та відповідає законодавчо закріпленій концепції необхідної участі обох батьків в утриманні дитини (ст.51, 52 Конституції України), а визначення таких аліментів у більшому розмірі, з огляду на майновий стан відповідача, буде надмірним для останнього та сприятиме не матеріальному забезпеченню дитини, а накопичуванню у відповідача заборгованості по такому виду платежу.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача збільшеного розміру аліментів виникли обставини які слугували б підставою для чергового їх збільшення, суд, з`ясувавши обставини справи та надавши оцінку зібраним доказам, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом статті 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Однак, враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, а позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що він має бути компенсований за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 180-184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів, - відмовити у повному обсязі.

2.Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан