Справа №265/6390/20
Провадження №2/265/233/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням, треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради та ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.02.1999 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності їй - ОСОБА_1 , її чоловіку ОСОБА_5 , доньці ОСОБА_2 та онуку ОСОБА_4 . Усі вказані особи зареєстровані у цій квартирі. Крім того, не є співвласником цієї квартири, але також зареєстрована в ній неповнолітня ОСОБА_3 , 2003 року народження. ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації у 2014 році і повертатися не збираються, комунальні платежі не сплачують,в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають. Відповідачі уповноважили її довіреностями на зняття їх з реєстрації, але з`ясувалося, що зняти їх з реєстраційного обліку на підставі даних документів неможливо, оскільки дане питання вирішується тільки рішенням суду. Просила зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як власників квартири, а ОСОБА_3 визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

08 грудня 2020 року позивачкою ОСОБА_1 надана уточнена позовна заява, в якій вона просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . Інші позовні вимоги просила залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , залишені без розгляду.

Позивачка та її представник адвокат Кравченко Т.В., діюча на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації.

Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 04 лютого 1999 року, зареєстрованого в БТІ 12 березня 1999 року за № 37729, про що свідчить відповідне свідоцтво (а.с. 8).

За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 09.07.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 20 січня 2012 року (а.с. 16).

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано, про що 12 листопада 2011 року видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Як вбачається з довіреності, посвідченої 16 червня 2020 року нотаріусом Гусь-Хрустального нотаріального округу Російської Федерації Бегуновою Н.В., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зі згоди своєї матері ОСОБА_2 , уповноважує ОСОБА_1 , бути представником, у тому числі з питань зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації (а.с. 9).

Отже, вказану довіреність суд сприймає як визнання вимог ОСОБА_3 та її матір`ю ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 втратившею право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, має постійне місце проживання в Російській Федерації з 2014 року, а також визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає можливим постановити рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням, треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради та ОСОБА_4 , - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Адамова Т.С.