Справа № 577/4136/20
Провадження № 2-др/577/12/21

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді Кравченка В.О
судового засідання Калишенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника селянського (фермерського) господарства «Степок» адвоката Міненка С.А. про ухвалення у справі додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу,-
ВСТАНОВИВ:
За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 10.06.2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляв адвокат Кравченко М.В., до Селянського (фермерського) господарства «СТЕПОК» (далі СФГ «СТЕПОК») , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди був задоволений частково, стягнуто з відповідача на користь кожного із позивачів по 60 000 грн.
У судове засідання учасники справи, які належним чином повідомлені про день та час розгляду заяви, не з`явилися, що з урахуванням приписів ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.
Вирішуючи питання про можливість розподілу у справі судових витрат за поданою заявою, суд дійшов наступного висновку.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК ).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК ).
За змістом статті 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
За приписами пункту третього частини другої статті 141 ЦПК судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.
Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Подібні правові висновки викладені в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.
Зі змісту відзиву на позов (а.с.45), поданого до суду у січні 2021 року, видно, що представник відповідача адвокат Міненко С.А. заявляв про необхідність вирішення питання щодо витрат за надання правової допомоги адвокатом у п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення. Про такий намір адвокат Міненко С.А. повідомив і під час судового розгляду до закінчення судових дебатів, що свідчить про обізнаність позивачів інтереси яких представляв також адвокат.
Як зазначалося вище судові витрати, до яких віднесені і витрати на професійну правничу допомогу, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачами були заявлені вимоги про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 287 481,00 грн. кожному. Задовольняючи позовні вимоги частково суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 60 000 грн.
На даний час рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.
Керуючись: ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника Селянського (фермерського) господарства «Степок» адвоката Міненка С.А. задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання.

Суддя Кравченко В. О.