СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12425/21

пр. № 2/759/5004/21

26 жовтня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Проневич В.В.,

представника позивача Мануілової А.В. ,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, проте зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.08.2016 по 28.02.2021 послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, а також судові витрати по справі. Також, позивач просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 14.06.2021 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням сторін.

05.10.2021 відповідач скерував на адресу відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі. Зазначає, що інфляційна складова у сумі 6 321,62 грн. та 3% річних у сумі 2 146,80 грн., заявлені позивачем до квітня 2020 не підлягають стягненню у зв`язку з закінченням строків спеціальної позовної давності, а відповідні нарахування з 17.03.2020 та до кінця загальнодержавного карантину здійснювати заборонено. Крім того, зазначені штрафні санкції були зроблені позивачем виходячи з сум необґрунтовано нарахованого боргу, яку ним було скореговано у вересні 2020. З квітня 2020 року відповідач, встановивши у травні 2020 року, зареєструвавши у червні 2010 року нові лічильники, та по 01.10.2021 почав систематично у повному обсязі сплачувати за надані послуги позивача кошти, та ще й додатково погашати борг. Вказує, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за спожиті послуги постачання холодної води та водовідведення гарячої води на жовтень 2020 року складала 10 790,41 грн. Вказує, що дата початку виникнення боргу відповідача є січень 2015 року. Вважає, що борг відповідача у межах строків позовної давності на жовтень 2021 складає 0,00 грн. Наголошує, що відповідач не сплачував за послуги позивача кошти виключно з мотивів необґрунтованості об`ємів нарахувань останнім.

Окрім того, 05.10.2021 відповідач до суду направив заяву про застосування строків позовної давності, в якій просить суд застосувати строки загальної позовної давності - 3 роки відносно заявленої суми боргу 9 010,96 грн. та спеціальної - 1 рік відносно штрафних санкцій за прострочення боргу 2 146,80 грн., 3% річних 6 321,62.

13.10.2021 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Вказує, що ОСОБА_2 отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило. За період з 01.08.2014 по 31.03.2021 відповідач не передавав показання квартирних засобів обліку періодично, тому обсяги наданих послуг на підставі яких формувались повідомлення про сплату розраховувались згідно із середніми показниками, додатковими об`ємами та за показаннями будинкових засобів обліку, з урахуванням складу сім`ї у кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Відповідач 10.06.2020 звернувся із заявою про здійснення перерахунку нарахованих сум за постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води, у зв`язку із чим у вересні 2020 року перераховано розмір боргу. Підставою позовних вимог позивача є порушення обов`язку відповідача щодо оплати за спожиті послуги з водопостачання, водовідведення холодної води та водовідведення гарячої води за період з 01 серпня 2014 року по 31 березня 2021 року, з яких період фактичного надання послуг - з серпня 2014 року по березень 2021 року включно. Факт періодичного та часткового погашення заборгованості відповідачем (визнання боргу та коригування заборгованості) свідчить про переривання строків позовної давності відповідно до положень ст. 264 ЦК України.

18.10.2021 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив. Вказує, що відповідач з вини позивача, яка полягає у невчасному взятті на абонентський облік квартирних засобів обліку, не мав можливості надавати показники таких лічильників через відсутність у сформованих квитанціях-повідомленнях відповідної графи «показники», а також відсутність згаданих лічильників у реєстрі позивача. Зазначає, що строки позовної давності у цьому спорі не переривались.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримувала, просила задовольнити позов у повному обсязі, вказувала, що строки давності до спірних правовідносин не можуть бути застосовані, адже мало місце переривання строків позовної давності.

Представник відповідача у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із спливом загальних та спеціальних строків позовної давності, вказує, що борг в межах позовної давності відповідач сплатив в добровільному порядку.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА №63188515 від 08.06.2021 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 01.12.1998 по теперішній час.

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами.

За пунктом 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною сьомої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір па надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05 серпня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство Акціонерна компанія «Київводоканан», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Також визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Разом з тим, після розміщення повідомлення та договору відповідач не надав жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору.

При розгляді справи №6-2951цс15 у постанові від 20.04.2016 Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого, хоча у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що відносини між учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, де Велика Палата погодилася з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані такі послугита не знайшла підстав для відступу від висновку Верховного Суду України у постанові від 20 квітня 2016 року при розгляді справи № 6-2951цс15.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Згідно з розрахунком, наданим стороною позивача, зазначено, що заборгованість відповідача перед відповідачем за період з серпня 2014 року по лютий 2021 року за послуги з водопостачання та водовідведення склала 9 010,96 грн., 3% річних у розмірі 2 146,80 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 321,62 грн.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (який був чинним в період надання відповідачі послуг) до житлово-комунальних послуг відносяться комунальні послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, опалення, вивезення побутових відходів.

Згідно положень ч.3 ст.20 вказаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містить уведений в дію 01 травня 2019 року ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, згідно п.2 ст.5 якого комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» надавав відповідачці за вказаною адресою послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої водина підставі договору приєднання, чого сам відповідач не заперучує.

Доводи відповідача на позов про те, що вона договору на постачання води із позивачем не укладала, а тому не повинна оплачувати послуги за цей період необгрунтовані з наведених вище підстав, а саме - наявність чи відсутність договору не звільняє відповідачку від оплати фактично отриманих нею комунальних послуг.

Таким чином відповідач, в порушення умов публічного договору (оферти) та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період серпня 2014 року по лютий 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість.

Відповідно до п.11 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не мають квартирних засобів, оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.

До вересня 2020 року нарахування за спожиті послуги проводились позивачем із розрахунку середніх показників. Після звернення відповідача 10.06.2020 із заявою про здійснення перерахунку нарахованих сум за постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води у вересні 2020 року позивачем здійснено перерахунок боргу, що відображено у розрахунку наданому позивачем до позовної заяви.

Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відтак, суд вважає доведеною наявність боргу відповідача за спожиті в період з серпня 2014 року по лютий 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення в межах заявленої позивачем суми 9 010,96 грн., що самим відповідачем також не заперечувалось. Так у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вважає доведеним факт, що загальна сума заборгованості відповідача позивачу за спожиті послуги постачання холодної води та водовідведення гарячої води на жовтень 2020 року складала 10 790,41 грн., що по суті є більшою сумою, ніж визначена сума заборгованості позивачем у розрахунку станом на жовтень 2020 року. Подальша часткова оплата відповідачем заборгованості позивачем не заперечувалась, та відображена у розрахунку.

Викладені відповідачем доводи щодо заявлення вимог поза межами строку позовної давності суд відхиляє як необгрунтовані.

Позивач просить стягнути борг за період із серпня 2014 року, а звернувся до суду з позовом у червні 2021 року.

Згідно наданого розрахунку відповідачка здійснювала платежі на оплату послуг, що у свою чергу свідчить про переривання позовної давності, оскільки згідно положень ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд погоджується з доводами відповідача.

Як встановлено вище судом у вересні 2020 року позивачем за заявою відповідача здійснено перерахунок боргу, що відображено у розрахунку наданому позивачем до позовної заяви.

Однак, зазначені штрафні санкції були розраховані позивачем виходячи з сум нарахованого боргу до його корегування позивачем у вересні 2020.

Відтак, суд вважає необґрунтованою заявлену позивачем суму 3% річних та інфляційних втрат та такою, що не відповідає заявленій сумі основного боргу, а тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягають стягненню на користь банку понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 1 157,70 грн. (51 %).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. 3, 8, 21, 22, 24, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.1-16, 22, 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України,ст.ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 9 010,96 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» сплачену суму судового збору в розмірі 1157,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.11.2021

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Ю.В. Войтенко