Номер провадження: 22-ц/813/5776/21
Номер справи місцевого суду: 495/9367/15-ц
Головуючий у першій інстанції Мишко В.В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Заїкіна А.П.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» на рішення Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський»

-про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Долинівський» (далі КСП «Долинівський») від 10 жовтня 1996 року його матері ОСОБА_2 належала земельна частка (пай), площею 12,37 га умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

29 травня 2000 року між ОСОБА_2 та СК «Долинівський» укладено договір оренди вищевказаної земельної частки (паю), відповідно до пункту 2.2 вказаного договору орендар щороку сплачує орендодавцю орендну плату (в розрахунках на одну земельну частку) у розмірі 953 грн або 15 % валового збору зерна.

У пункті 2.3 договору передбачено, що договір укладено строком на 5 років, а саме з 29 травня 2000 року до 01 грудня 2005 року, у разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після смерті якої відкрилась спадщина на вказану земельну частку (пай).

14 лютого 2005 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, що набрало законної сили, за ним визнано право власності у порядку спадкування на зазначену вище земельну частку (пай), площею 12,37 га.

17 травня 2006 року він отримав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, право власності на неї зареєстрував 29 серпня 2014 року.

17 вересня 2014 року між ним та СК «Долинівський» укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки, якою кооператив користувався на підставі договору оренди від 29 травня 2000 року.

Позивач зазначив, що після смерті його матері ОСОБА_2 , а саме з 01 січня 2004 року до 17 вересня 2014 року кооператив продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, проте орендну плату згідно з умовами договору оренди земельної частки (паю) від 29 травня 2000 року не сплачував, чим порушив його права.

Вважав, що строк звернення до суду ним пропущений з поважних причин, оскільки державна реєстрація його права на земельну ділянку була вчинена 29 серпня 2014 року.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив суд поновити строк позовної давності, стягнути з СК «Долинівський» на його користь заборгованість з орендної плати за земельну ділянку № 8 у масиві № НОМЕР_1 на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області площею 12,33 га, у розмірі 15 % від валового збору зерна за 2004-2013 року, або грошовий еквівалент натуральної оплати.

Одночасно просив суд стягнути з відповідача у відповідності до вимог ст.625 ЦК України з 2004 року по 2013 рік за прострочення виконання грошового зошбовязання суму боргу з врахуванням індексу що становить 10 539,72 грн інфляції та 3% річних- 285,90 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, що оскаржується

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності для звернення до суду з позовом. Позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з СК «Долинівський» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за земельну ділянку № 8 у масиві № НОМЕР_1 на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області площею 12,33 га у розмірі 15 % від валового збору зерна за 2004-2013 роки, що становить 488,39 центнерів зерна. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності з поважних причин. Права та обов`язки за договором оренди земельної частки (паю) від 29 травня 2000 року в порядку спадкування перейшли від ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її сина ОСОБА_1 , у тому числі щодо отримання від СК «Долинівський» орендної плати за використання земельної ділянки, якою кооператив фактично весь час користувався.

Справа розглядалась неодноразово.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі голова СК «Долинівський « М.М. просив скасувати рішення Білгород-Деністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року та постановити нове, про відмову в задоволенні позвних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає що прозивач безпідставно набув право власності на земельну ділянку та позивачем пропущений строк позовної давності так як з часу прийнятя спадщиени пройшло 10 років. В судовому рішенні не зазначено з якого часу почався перебіг строку позовної давності.

В судове засідання сторни не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином відповідно до повідомлення про вречення поштового відправлення

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до ч.5 ст.258 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доаоди апеляційнох скарги приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 жовтня 1996 року Білгород-Дністровською РДА Одеської області видано ОСОБА_2 сертифікат серії ОД № 0180945 на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський».

29 травня 2000 року між ОСОБА_2 та СК «Долинівський» було укладено договір № 918 оренди земельної частки (паю), відповідно до пункту 1 якого ОСОБА_2 передає, а СК «Долинівський» приймає в оренду земельну частку (пай) розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів, вартістю 46 730 грн, яка розміщена у межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (а. с. 12, т. 1).

Згідно із пунктом 2.2 вказаного договору, за використання вказаною в договорі земельною часткою (паєм) орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату (в розрахунках на одну земельну частку) у розмірі 953 грн або 15 % валого збору зерна.

Відповідно до пункту 3.3 вказаного договору, його укладено сторонами терміном на 5 років. Початок дії договору 29 травня 2000 року, закінчення 01 грудня 2005 року. В разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

29 травня 2000 року ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті нею зроблено таке заповітне розпорядження: її сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський» серії ОД № 0180945, виданий 10 жовтня 1996 року, вона заповіла ОСОБА_1 (а. с. 9 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що свідчить видане 03 січня 2004 року Великомар`янівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , про що зроблено запис за № 2 (а. с. 8, т. 1).

21 січня 2004 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА Одеської області від 06 червня 2006 року № 789/2003 Білгород-Дністровською РДА Одеської області було видано на ім`я ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081835, за яким ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 12,33 га на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_3 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 64, т. 1).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2005 року встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельний пай розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Долинівський» на території Долиніської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області згідно земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0180945, виданого 10 жовтня 1996 року Білгород-Дністровською РДА Одеської області. Зобов`язано Білгород-Дністровську РДА Одеської області внести зміни до земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0180945, виданого 10 жовтня 1996 року Білгород-Дністровською РДА Одеської області, розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Долинівський» на території Долиніської сільської ради (а. с. 10, т. 1).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 07 жовтня 2005 року державне підприємство «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виконані роботи та виготовлена технічна документація із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП «Долинівський» на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а. с. 59-63, т. 1).

17 травня 2006 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА Одеської області від 07 грудня 2005 року № 1275/2005 ОСОБА_1 отримано від Білгород-Дністровської РДА Одеської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 908771, за яким ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 12,33 га на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_3 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 11, т. 1).

29 серпня 2014 року реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (далі РС Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області) зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку № НОМЕР_3 у масиві № НОМЕР_1 на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,3257 га, про що свідчить відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 18, т. 1).

17 вересня 2014 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та СК«Долинівський» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки № 1, відповідно до розділу 1 якого орендодавець зобов`язався передати орендареві в строкове платне володіння і користування земельну ділянку № НОМЕР_3 в масиві № НОМЕР_1 на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,3257 га для її господарського використання, а орендар зобов`язався прийняти таку земельну ділянку, використовувати її відповідно до цільового призначення, а також сплачувати орендну плату. Вказаний договір зареєстрований у РС Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області, про що свідчить відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права (а. с. 13-16, 19, т. 1).

07 травня 2015 року на засіданні робочої комісії з врегулювання проблемних питань у сфері земельних відносин та наповнення місцевих бюджетів від плати за землю було розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо виплати заборгованості СК «Долинівський» за користування земельною ділянкою площею 12,33 га в період з 2004 по 2014 роки. Керівником СК «Долинівський» повідомлено, що дійсно земельна ділянка весь час була у користуванні підприємства та орендна плата виплачувалася до 2004 року. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ніхто до підприємства не звертався щодо укладення договору оренди та отримання орендної плати. У зв`язку з відсутністю у підприємства та сільської ради відомостей про виготовлення державного акта на земельну ділянку, вона рахувалась в невитребуваних паях і кошти за її оренду перераховувались до бюджету сільської ради. У 2014 році підприємству були надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на підставі яких підприємство виплатило орендну плату за користування власнику земельної ділянки за 2014 рік. За результатами розгляду цього питання комісія дійшла до висновку, що договір оренди землі був підписаний з власником тільки у 2014 році, а кошти за користування землею СК «Долинівський» весь час перераховував до бюджету сільської ради (а. с. 41-42, т. 1).

07 квітня 2016 року представник відповідача СК Долинівський» -І.П.Братінов до суду надали заяву про застосування строку позовної давності посилаючись на те, що позивач не надав доказів того, що строк позивної давності був пропущений ним з поважних причин.( а.с.185 т.1).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 4 ст. 32 Закону «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час укладання Договору) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В силу ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Положеннями частини п`ятої статті 1268 ЦК України закріплено, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За такого, набувши в порядку спадкування за законом після померлого смерті матері право власності на передані в оренду відповідачу земельні ділянки, позивач ОСОБА_1 набув, відповідно, і усі права та обов`язки орендодавця за цим договором оренди.

Докази сплати відповідачем позивачу орендної плати за період з дня відкриття спадщини до 2013 року у матеріалах справи відсутні, а посилання відповідача про сплату такої оренди до державного бюджету - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідач був обізнаний, що за рішенням Білгород Дністровським міськрайсудом від 14 лютого 2005 року за позивачем визнано право власності у порядку спадкування на зазначену вище земельну частку (пай), площею 12,37 га.

З врахуванням зазначеного, апеляційним судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за період з дня смерті ОСОБА_2 а саме з 01.01.2004 року та в межах заявлених позовних вимог - по 2013 рік.

Застосування строку позовної давності

07 квітня 2016 року представник відповідача СК Долинівський» -І.П.Братінов до суду надали заяву про застосування строку позовної давності посилаючись на те, що позивач не надав доказів того, що строк позивної давності був пропущений ним з поважних причин.( а.с.185 т.1).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Зазначені загальні правові висновки щодо порядку застосування позовної давності є усталеними у судовій практиці Верховного Суду та містяться у тому числі у наведених скаржником судових рішеннях суду касаційної інстанції (пункт 20 Постанови).

Отже, враховуючи, що позовні вимоги визнано обґрунтованими, однак відповідачем у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд першої інстанції був зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Як убачається з тексту рішення суду першої інстанції, мотивувальна частина рішення цього суду містить висновок про наявність порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Разом з тим Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (п.51 рішення від 22.10.96 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п.570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідалася» та «могла довідатися», дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зазначена правова позиція викладена в постанові ВСУ від 22.02.2017 №6-17цс17.

17.09.2014 року позивач звернувся до СК «Долинівка за інформацією щодо сплати ними користування спірною земельною ділянкою( а.с.20 т.1).

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що саме з цієї дати він дізнався про порушене право та перебіг строку посинається з 17.09.2011 року

Враховуючи, що позивач не надав доказів повадженості причин пропуску строку позровної давності ,підстави для поновлення відсутні.

Визначення розміру орендної плати

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК).

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з СК «Долинівський» на його користь заборгованість з орендної плати за земельну ділянку № 8 у масиві № НОМЕР_1 на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області площею 12,33 га, у розмірі 15 % від валового збору зерна за 2004-2013 року, або грошовий еквівалент натуральної оплати.

Одночасно просив суд стягнути з відповідача у відповідності до вимог ст.625 ЦК України з 2004 року по 2013 рік за прострочення виконання грошового зошбовязання суму боргу з врахуванням індексу що становить 10 539,72 грн інфляції та 3% річних- 285,90 грн.

Стягуючи з відповідача на користь позивача борг з орендної плати за користування спірною земельною ділянкою за значний період часу, а саме з 2003 по 2013 роки у розмірі 488,39 центнерів зерна, позивач не надав доказів, що у цей період відбувавсь валовий збір зерна кооперативом та саме у такій формі проводились кооперативом розрахунки по орендній платі та має реальну можливість поверути орендну плату зазначеною кількістю зерна.

Враховуючи загальні принципи цивільного судочинства про те, що судове рішення має бути виконуваним з врахуванням заявлених позовних вимогах та з врахуванням умов договору оренди щодо її розміру - 953 грн, судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача в межах трьох річного строку орендну плату в розмірі 2861,61 грн( 953 : 365)х 1096 днів.

Застосування ст.625 ЦК України

Відповідно до ч. 2 ст. 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за період часу з 17.09.2011 року по 31 грудня 2013 рік заборгованість відповідача у зв`язку з несвоєчасним виконанням договору оренди від 29 травня 2000 року становить 836 днів та відповідно до розрахунку з яких:

-16,99 грн-інфляційне збільшення боргу ;

-197 грн -3% річні.

Висновок апеляційного суду

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що районний суд не застосував строки поовної давності за заявою відповідача та не звернув уваги що позивачем не доведено можливість відповідача сплатити заборгованісті за оренду земельної ділянки у формі 15% валового збору зерна та не застосував вимоги ст,625 ЦК України судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Встановлено, що при подачі позову позивачем сплачено 500 грн та за подачу касаціної скарги - 661,44 грн сквідповідачем СК «Долинівським» за подачу апеляційної скарги сплачено 606,32 грн та касаційної скарги -768 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 28 %, то з врахуванням документально підтвердженими квитанціями сплати судового збору позивачем на загальну суму 1161,44 грн йому повертається 325,20 грн. а відповідачу повертається- 989,50 грн.

Керуючись ст. 367,368,374,376 ,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» задовольнити частково.

Рішення Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року скасувати та прийняти постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою задовоьнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський»( ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) 3075,60 грн ( три тисячі сімдесять п`ять грн шістьдесять коп).

Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський»( ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 325,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) на користь Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський»( ) на користь сплачений судовий збір в розмірі 989,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

А.П.Заїкіна