Справа № 505/949/20
Провадження № 2/505/844/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2021 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Чирка О.О. звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис серії НМХ 150914, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 27.08.2018, зареєстрований в реєстрі за № 1200 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_3 уклала з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір від 12.07.2007р. №ODKTGA00000303, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 50000,00 грн. на споживчі цілі та 7045,00 грн. на сплату страхових платежів, а боржник повинен повернути його в строк до 12.07.2017 та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1,17 % на місяць, або 14,04 % річних. А ОСОБА_1 , уклав 12.07.2007 договір поруки з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», де виступив Поручителем перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 12.07.2007 №ODKTGA00000303, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 50000,00 грн., а боржник повинен повернути його в строк до 12.07.2017 та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1,17 % на місяць, або 14,04 % річних. Також ОСОБА_1 , уклав 13.07.2007 договір іпотеки з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», де виступив майновим поручителем перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 12.07.2007 №ODKTGA00000303, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 50000,00 грн., а боржник повинен повернути його в строк до 12.07.2017 та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1,17 % на місяць, або 14,04 % річних. Протягом дії кредитного договору від 12.07.2007 боржником виконувались зобов`язання по погашенню сум тіла кредиту та процентів за користування кредитом, сукупно сума погашення складає близько 117000,00 грн., що повністю покриває отриманий кредит та проценти за його користування. Вказала, що вважає, що доказів безспірності суми заборгованості за кредитним договором, укладеного між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк», приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису надано не було, нотаріусом порушена процедура вчинення напису (неповідомлено боржника про вимогу кредитора та порушено строк, та проведення стягнення за нотаріально незасвідченим договором та за відсутністю безспірності сум стягнення), наявна необґрунтованість вимог до боржника, а також, кредитний договір, кладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.07.2007 №ODKTGA00000303 не посвідчений нотаріально, адже на момент звернення банку до приватного нотаріуса Бондар І.М. для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1 (2018 рік) діяв Перелік документів у редакції постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в якому вже не існувало чинних положень, які б передбачали можливість вчинення таких дій на укладеному в простій письмові формі договорі, а тому просить позовні вимоги задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.08.2018, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за № 1200, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 .

Ухвалою від 19.06.2019 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник адвокат Чирка О.О. у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк» надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказав, що вважає, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Крім того, позивачка в позовній заяві та суд у вищенаведеному рішенні не заперечують факт наявності заборгованості перед банком та позивачкою не було доведено факт погашення суми кредиту. Строк за котрим здійснюється стягнення за виконавчим написом вважає правомірним.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи без її участі та пояснення на позов, в яких зазначила, що з позовом не погоджується, вважає його безпідставним та просить відмовити в його задоволені, обґрунтовуючи тим, що позивач вказує в позовній заяві, що розмір заборгованості перед банком є спірним, але не обґрунтовує відсутності заборгованості, або наявності боргу в меншому розмірі, не вказує сум, які були ним сплачені, тобто ніяк не спростовує розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Крім того, доводи позивача про пропуск трирічного строку для вчинення виконавчого напису вважає необґрунтованими та безпідставними, а стосовно не отримання вимоги боржником, зазначила, що вимога була направлена на адресу боржника про що кредитором були надані їй відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши позов, відзив та пояснення сторін, оцінивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 серпня 2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 1200, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 13.07.2007 приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. за реєстровим номером 2934, передане в іпотеку Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок коштів отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок банку у розмірі 129486,77 грн. (з них: заборгованість за кредитом 24236,11 грн., заборгованість за відсотками 41244,58 грн., пеня 57840,04 грн., штраф 6166,04 грн.) та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3500,00грн.

На підставі виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем Подільського міжрайонного ВДВС було відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" в рахунок погашення боргу у розмірі 132986,77 грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом на час виникнення спірних правовідносин регулювалося ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (з послідуючими змінами та доповненнями в редакції постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат».

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді вже розглянуто по суті спір щодо стягнення цієї заборгованості та відмовлено БАНКУ в її стягненні (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14).

Так, представником АТ КБ «Приватбанк» не було повідомлено приватного нотаріуса, що рішенням Котовського міськрайонного суду від 26.01.2016 - в задоволені первісного позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Правовий висновок з аналогічної категорії справ викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц.

В даній цивільній справі, оспорюваний виконавчий напис вчинено щодо суми заборгованості, яка не доведена кредитором, адже рішенням суду по справі 505/3492/15-ц, що набрало законної сили кредитору відмовлено в стягненні заборгованості з боржника.

Окрім того, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором позивачу та основному боржнику не направлялися, та зворотного відповідач не довів, а оспорюваний виконавчий напис вчинено без вказаної вимоги, тобто нотаріусом не додержано тридцятиденного строку для вчинення виконавчого напису.

Також, оспорюваний виконавчий напис вчинено за період з 12.07.2007 по 13.07.2018, який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років.

Таким чином, як свідчать вказані в позові обставини, виконавчий напис вчинено за кредитним договором, який нотаріально не засвідчений, за яким вже було відмовлено в стягнені заборгованості, без повідомлення іпотекодавця та основного боржника, та в строк, що перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років,що свідчить про грубе порушення Порядку вчинення нотаріальних дій.

Виконавчий напис може бути вчинено лише за відсутності спору між сторонами щодо заборгованості, в іншому випадку спір підлягає вирішенню судом. Однак у цьому випадку має місце не лише існування невирішених судових спорів на момент вчинення виконавчого напису щодо стягнення спірної заборгованості, а й відсутність у цілому прозорості вимог кредитора до боржника, яка б надавала можливість визначити зміст, умови виконання та дійсний розмір спірних зобов`язань, адже фактично судовими рішеннями по справі 505/3492/15-ц встановлено, що на сьогодні заборгованості перед відповідачем в боржника не має, та зворотного банком не доведено.

Підсумовуючи наведене, слід дійти до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис серія НМХ 150914, вчиненим 27.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. за зареєстрованим №1200 про звернення стягнення на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис серія НМХ 150914, вчиненим 27.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. за зареєстрованим №1200 про звернення стягнення на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 04 листопада 2021 року.