Провадження № 2-др/761/79/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в ухваленні додаткового рішення

03 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Путрі Д.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс» до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2021 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс» до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів (збитків),- залишено без задоволення.

Між тим, 05.02.2021 р. представником відповідача було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме: стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі - 10000,00 грн. та витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, від заявника надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі, інші учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Згідно ст. 270 ч. 3, 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В силу вимог ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви.

Суд повно та всебічно вививши матеріали вищезазначеної справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2021 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс» до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів (збитків),- залишено без задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

05.02.2021 р. до суду надійшла заява про компенсацію витрат відповідача на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій.

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивача надано договір про надання правничої допомоги від 22.04.2016 р. №3/2016, додаткову угоду №3 від 24.09.2020 р. до договору від 22.04.2016 р. №3/2016, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт приймання-передачі правової допомог від 02.02.2021 р. до договору від 22.04.2016 р. №3/2016, рахунок №2 від 0202.2021 р. на оплату 59,98 грн (фактичних витрат адвоката при наданні послуг), рахунок №1 від 02.02.2021 р. на оплату 10000,00 грн (правова (професійна правнича) допомога), квитанцію про сплату за поштові перекази на суму 59,98 грн. (а.с. 104-117)

При цьому, за умовами додаткової угоди №3 від 24.09.2020 р. до договору від 22.04.2016 р. №3/2016 сторони погодили , що розмір гонорару адвоката у цивільній справі №761/26820/20 складає 10000,00 грн. Згідно п. 2 сторони погодили, що окремій оплаті клієнтом підлягають суми фактичних витрат адвокатського бюро , понесених ним у звязку з виконанням доручення клієнта, зокрема (але не виключно): судові витрати, поштові витрати, витрати на виготовлення фотокопій документів та інші. Суми фактичних витрат підлягають оплаті клієнтом в повному обсязі при наявності відповідних підтверджуючих документів. Відповідно до п. 3 клієнт сплачує суми гонорару та/або фактичних витрат на підставі рахунку (рахунків) адвокатського бюро не пізніше 90 днів з дня отримання такого рахунку (рахунків) шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок адвокатського бюро в банківській установі.

Між тим, на підтвердження витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, не було надано квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа, касового чеку, які б свідчили про оплату вказаних витрат відповідачем адвокату. Відтак, доказів перерахування відповідної суми котів на поточний рахунок адвокатського бюро в банківській установі не надано.

Варто також зазначити, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. На це звернув увагу Верховний Суд (Касаційний господарський суд) в постанові від 29.04.2020 р. у справі № 915/641/19.

Відтак, заява представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «КМ-Букс» до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст ухвали складено 03.11.2021 р.