Дата документу 05.11.2021
ЄУ № 2-350/2002
Провадження №4-с/942/3/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря Колесник Г.О,

за участю в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слюсар Є.О., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Новопсков скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління щодо відмови в знятті арешту,

в с т а н о в и в:

25.10.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо відмови у знятті арешту з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати державного виконавця зняти арешт із зазначеного домоволодіння.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.06.2002 по цивільній справі № 2-350/2002, за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння, була затверджена мирова угода між нею та ОСОБА_2 , якою визнано за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з правом продажу та виділення їй грошової суми в натурі. Визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за відповідачем ОСОБА_2 з правом продажу та виділення йому грошової суми в натурі. Знято арешт, накладений 30.04.2002 державним виконавцем Новопсковського відділу ДВС. Провадження по даній справі закрито. 01.07.2002 зазначена ухвала суду набрала законної сили.

30.01.2004 право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано Новопсковським РБТІ, реєстраційний номер: 4541320, номер запису: 1836, в книзі: 11.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 05.01.2021 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 6.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 1261 ЦК України, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , як дружина спадкодавця.

Факт перебування у шлюбі з ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 39 від 01.07.1989.

З метою оформлення спадкових прав, які залишилися-після смерті мого чоловіка ОСОБА_2 , я звернулася до нотаріуса та 24.09.2021 приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Чернявською І.В. була заведена спадкова справа № 68363871, номер у нотаріуса: 284/2021.

Під час перевірки спадкового майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нотаріусом було встановлено, що відносно домоволодіння, розташованого за адресою; АДРЕСА_1 ; мається обтяження у вигляді арешту, підстава - акт опису і арешту майна, б/н, 30.04.2002, Новопсковський ВДВС.

07.10.2021 з метою зняття арешту з домоволодіння, через свого представника ОСОБА_3 заявник звернулася до Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про зняття арешту з майна, до якої додала копію вказаної ухвали суду.

Разом з тим, листом Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 18.10.2021 № 10506/18.22-76, їй було запропоновано звернутися до суду для отримання оригіналу (дублікату) виконавчого документу та подальшого пред`явлення його для примусового виконання до Відділу. Вважає такі дії державного виконавця є неправомірними.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в наданій до суду скарзі просила здійснювати розгляд скарги без її участі.

В.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слюсар Є.О. в судовому засіданні заперечував проти вимог заявника, посилаючись на те, що заявником до Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не були надані заява про примусове виконання рішення у письмовій формі разом з оригіналом виконавчого документу.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи № 2-350/2002, вислухавши пояснення в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слюсар Є.О суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.06.2002 по цивільній справі № 2-350/2002, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння, була затверджена мирова угода , якою визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з правом продажу та виділення їй грошової суми в натурі. Визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за відповідачем ОСОБА_2 з правом продажу та виділення йому грошової суми в натурі. Знято арешт, накладений 30.04.2002 державним виконавцем Новопсковського відділу ДВС. Провадження по даній справі закрито. 01.07.2002 зазначена ухвала суду набрала законної сили.

30.01.2004 право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано Новопсковським РБТІ, реєстраційний номер: 4541320, номер запису: 1836, в книзі: 11.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 05.01.2021 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 6.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 1261 ЦК України, заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , як дружина спадкодавця.

З метою оформлення спадкових прав, які залишилися після смерті чоловіка ОСОБА_2 , заявник звернулася до нотаріуса та 24.09.2021 приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Чернявською І.В. була заведена спадкова справа № 68363871, номер у нотаріуса: 284/2021.

Під час перевірки спадкового майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нотаріусом було встановлено, що відносно домоволодіння, розташованого за адресою; АДРЕСА_1 ; мається обтяження у вигляді арешту, підстава - акт опису і арешту майна, б/н, 30.04.2002, Новопсковський ВДВС.

07.10.2021 з метою зняття арешту з домоволодіння, через свого представника ОСОБА_3 заявник ОСОБА_1 звернулася до Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про зняття арешту з майна, до якої додала копію вказаної ухвали суду.

Листом Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 18.10.2021 № 10506/18.22-76, їй було запропоновано звернутися до суду для отримання оригіналу (дублікату) виконавчого документу та подальшого пред`явлення його для примусового виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, на підставі ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 12.06.2001 по цивільній справі № 2-350/2002, яка набрала законної сили 01.07.2002, державний виконавець був зобов`язаний зняти арешт із домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно матеріалів цивільної справи № 2-350/2002, до Новопсковського ВДВС направлялася копія ухвали суду від 12.06.2002 року для виконання, про що свідчить супровідний лист № 3225 від 31.07.2002 року, але арешт з майна боржника не був знятий.

Також суд зазначає, що доводи в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слюсар Є.О. стосовно того, що заявнику ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду для отримання оригіналу (дублікату) виконавчого документу та подальшого прд`явлення його для примусового виконання до відділу є безпідставними та не грунтуються на вимогах ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», з аналізу якої вбачається, що підставою для зняття арешту з майна боржника є судове рішення, яке набрало законної сили.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і доводи в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слюсар Є.О. стосовно того, що заявник не надала до відділу виконавчої служби належним чином завірену копію ухвали суду, яке набрало законної сили.

З урахуванням викладеного, з`ясувавши усі обставини у справі, суд вважає вимоги заявника ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повністю.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 354, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління щодо відмови в знятті арешту задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Новопсковського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо відмови у знятті арешту з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати державного виконавця зняти арешт з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від12.06.2002 року, справа 2-350/2002.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: В.В. Пронька