Провадження № 22-ц/4808/27/21
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В.,Девляшевський В.А.

секретаря Єлісевич О.М.

з участю ОСОБА_1 її представника адвоката Колесник Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому заяву представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» про закритя провадження у справі, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, за відсутністю предмета спору всправі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» Ємчука Андрія Володимировича на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Ковалюк І. П. в м.Івано-Франківську,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

Рішенням Івано-Франківського міського суду в задоволенні позову Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» Ємчук А. В. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в цій справі відкрито апеляційне провадження та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року справу призначено до розгляду на 26 листопада 2020 року.

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 24 грудня 2020 року, та пізніше оголошено перерву до 28 грудня 2020 року та 13 січня 2021 року.

24 грудня 2020 року представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» Ємчук А. В. подав до суду заяву про закриття апеляційного провадження в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 132,3 кв.м., посилаючись на відсутності предмета спору, який вирішений у позасудовому порядку.

Таким чином, в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, вважав, що апеляційне провадження в цій частині позову підлягає закриттю.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» Ємчук А. В. підтримав подану заяву про закриття провадження у справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 та її представник заперечують про закриття справи, важають оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.362 ЦПК України наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволення клопотання про закриття провадження у справі, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки з таких підстав.

У пункті 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 зроблено висновок, що необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Схожого за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20).

Враховуючи, що на час відкриття провадження у справі та ухвалення судом першої інстанції рішення по суті заявлених вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 132,3 кв.м предмет спору існував, в задоволенні заяви про закриття провадження у справі в цій частині з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України слід відмовити.

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданої апеляційної скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Керуючись ст. 255,374,377 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» Ємчука Андрія Володимировича про закриття провадження у справі Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави в частині звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України відмовити

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст складено 13 січня 2021 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський