Справа № 361/6119/21
Провадження № 2/361/3256/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Латчук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 30 квітня 2011 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 165.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одруження виявилось невдалим. За час перебування у шлюбі між ними досить часто виникали непорозуміння та сварки з різних причин, так як вони мають психологічно несумісні характери та погляди на життя, на обов`язки чоловіка і жінки, у зв`язку з чим при вирішенні повсякденних питань не могли дійти згоди. Вони не розуміють один одного. Крім того відповідач проявляє подружню невірність, у нього є інша жінка. Через такі обставини вони не змогли знайти спільної мови, згодом все переросло в глибокий сімейний розлад, що стало основною причиною розладу сімейних стосунків. Вона неодноразово намагалась примиритись, просила відповідача змінити своє ставлення до неї, але це не дало бажаних наслідків. Систематична напруженість в сім`ї, сварки призвели до того, що вони втратили один до одного почуття поваги та припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, кожен із них живе своїм життям. Тому вона прийшла до висновку про розлучення, оскільки їх шлюб носить суто формальний характер та суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, поновлювати сімейні відносини та проживати разом з відповідачем не бажає, час на примирення не потрібний.

06 вересня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду по суті на 09 листопада 2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував та просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 165.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства.

Позивач наполягав на розірванні шлюбу подавши окремо від позовної заяви, заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, продовжувати подальше спільне життя не бажає.

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

Отже, встановивши не бажання сторін продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач цьому не заперечувала, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 111, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 200, 206, 265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 165, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити незмінним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.