Провадження № 2/337/1256/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Петрової А.П.

представника відповідача Будовської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Дашко В.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 10950,40 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 21.05.2015 року. ОСОБА_1 при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АБ КБ «Приватбанк». У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 встановлених договором зобов`язань утворилась заборгованість, про стягнення якої просить позивач.

16.11.2021 року суддя відкрив по справі спрощене провадження з повідомленням сторін (а.с. 83).

06.10.2021 року представник відповідача адвокат Будовська Н.В. подала відзив на позов, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог. Вказала, що в заяві-анкеті від 21.05.2015 року процентна ставка по кредиту не зазначена, ОСОБА_1 не була ознайомлена із умовами та правилами надання банківських послуг, в яких зазначені умови кредитування, проценти за кредитом, штрафні санкції. Розрахунок заборгованості не є належним доказом наявності боргу. Між сторонами фактично відсутній письмовий договір про надання кредитних коштів, тому вимоги банку є безпідставними.

25.10.2021 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Меркулова В.В. подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що зміст кредитного договору зафіксований в декількох письмових документах, підписаних відповідачем. Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилась із тим, що ознайомилась із умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначені всі суттєві умови кредитного договору. Відповідач виконувала умови кредитного договору, користувалась кредитною карткою, що свідчить про її обізнаність із умовами договору.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, просив суд розглядати справу без участі його представника, просив позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Будовська Н.В. просила суд залишити позов без задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

21.05.2015 року ОСОБА_1 на підставі письмової заяви (а.с. 15) отримала кредитну картку та приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. В анкеті-заяві умови кредитування, такі як процентна ставка не зазначені.

ОСОБА_1 отримувала від банку кредитні картки, вказані у долученій до справи довідці (а.с. 14).

Із виписки по картковому рахунку видно, що ОСОБА_1 користувалась кредитною карткою, знімала з неї грошові кошти, частково погашала заборгованість за кредитом, але не в повному обсязі (а.с. 68-73).

Згідно розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складається із:

-9802,20 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-1148,20 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Також із виписки по картковому рахунку видно, що ОСОБА_1 вносила грошові кошти на власну кредитну картку, що свідчить про визнання нею свого боргу та часткове його погашення.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачем у справі не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 9802,20 грн., доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів. Власного розрахунку заборгованості відповідач суду не надала. У зв`язку із цим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 9802,222 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 1148,20 грн., посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/ як невід`ємні частини спірного договору.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Тому до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України.

Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

До аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому вимоги в частині стягнення процентів в сумі 1148,20 грн. задоволенню не підлягають.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2270 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольнив 89,51% позовних вимог (9802,20/10950,40*100= 89,51). Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2031,87 грн.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д (, МФО 305299, р/р № НОМЕР_2 ):

заборгованість за кредитним договором у розмірі 9802 (дев`ять тисяч вісімсот дві) гривні 20 (двадцять) копійок;

судовий збір у розмірі 2031 (дві тисячі тридцяти однієї) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя: А.М. Котляр