Номер провадження: 22-ц/813/9838/21
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/11873/18

Номер провадження: 22-ц/813/9838/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

-головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

-суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.

учасники справи:

-позивач - ОСОБА_1 ,

-відповідач ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк Катерина Павлівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк Катерина Павлівна, про визнання договору дарування квартири недійсним, за апеляційною скаргою адвоката Реу Геннадія Васильовича та адвоката Скрипник Дар`ї Олександрівни, діючих від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Мирончук Н. В. 28 липня 2021 року, про призначення експертизи,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом , в якому просить визнати недійсним договір дарування від 25 квітня 2018 року квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року клопотання представника позивачки про призначення повторної почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П., про визнання договору дарування квартири недійсним, задоволено.

Призначено судово-почеркознавчу експертизу у справі № 521/11873/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П., про визнання договору дарування квартири недійсним.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.10.2020 року залишено без змін ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року про призначення почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк Катерина Павлівна, про визнання договору дарування від 25 квітня 2018 року квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітні 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

2.2 Короткий зміст клопотання про призначення експертизи

У червні 2021 року адвокат Реу Геннадій Васильович та адвокат Скрипник Дар`я Олександрівна, діючі від імені ОСОБА_2 , звернулись до суду із клопотанням про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, яку доручити Науково-дослідному інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я і на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи виконано підписи від імені ОСОБА_3 та напис « ОСОБА_3 » ОСОБА_3 (на момент вчинення даного правочину) в оригіналі договору дарування від 25.04.2018 у тимчасово хворобливому стані, який міг впливати на можливість нею розуміти значення своїх дій та керувати ними?

2. В якому психічному (психологічному) стані знаходилась ОСОБА_3 на момент укладення договору дарування від 25.04.2018? Чи знаходилась ОСОБА_3 в емоційному стані (стрес, фрустрація тощо), який міг суттєво вплинути на її свідомість та діяльність на момент укладення договору дарування від 25.04.2018?

3. Чи були наявні у ОСОБА_3 індивідуальні психологічні особливості, які могли б суттєво вплинути на її дії в момент укладення договору дарування від 25.04.2018?

4. Чи усвідомлювала ОСОБА_3 за станом свого здоров`я, значення своїх дій та чи могла керувати ними на момент укладення договору дарування від 25.04.2018?

Адвокат ОСОБА_4 та адвокат Скрипник Дар`я Олександрівна обґрунтовують своє клопотання тим, що під час ухвалення рушення суду неможливо врахувати висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Савостіна О.П, який у судовому засіданні зазначив, що підчас його формування не дотримався ані положень інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, ані жодних затверджених Міністерством юстиції України методик (Т. 3, а. с. 208 - 212).

2.3 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року задоволено частково клопотання представників ОСОБА_2 про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу у цивільній справі № 521/11873/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П., про визнання договору дарування квартири недійсним.

На вирішення експертизи поставлені наступні питання:

1. Чи виконано підписи від імені ОСОБА_3 та напис « ОСОБА_3 » ОСОБА_3 (на момент вчинення даного правочину) в оригіналі договору дарування від 25.04.2018 року у тимчасово хворобливому стані, який міг впливати на можливість нею розуміти значення своїх дій та керувати ними?

2. В якому психічному (психологічному) стані знаходилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент укладення договору дарування - 25.04.2018 року? Чи знаходилась ОСОБА_3 в емоційному стані (стрес, фрустрація тощо), який міг суттєво вплинути на її свідомість та діяльність на момент укладення договору дарування від 25.04.2018 року?

3. Чи були наявні у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальні психологічні особливості, які могли б суттєво вплинути на її дії в момент укладення договору дарування від 25.04.2018 року?

4. Чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій, могла керувати ними, читати, писати, розуміти прочитаний текст (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння, вживання певних ліків, тощо) у час укладення договору дарування квартири, від 25.04.2018 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П.?

5. Чи мала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу свого похилого віку індивідуально-психологічні особливості, що могли вплинути на її поведінку при укладенні договору дарування квартири 25.04.2018 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П.?

Направлено для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 521/11873/18, Провадження № 2/521/192/21, диск з відеозаписом (а.с.85 т.1) до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради.

Провадження № 2/521/192/21 у справі № 521/11873/18 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення справи до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвала суду мотивована тим, що під час розгляду справи по суті та огляду наданого до суду стороною у справі диску з відеозаписом, постало питання стосовно психічного стану дарувальника ОСОБА_3 .. Тому, суд вважав, що для правильного й всебічного дослідження обставин справи та винесення законного, обґрунтованого рішення необхідно дослідити психічний стан дарувальника ОСОБА_3 , для чого необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини по справі неможливо (Т. 3, а. с. 222 - 223).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Реу Геннадій Васильович та адвокат Скрипник Дар`я Олександрівна, діючі від імені ОСОБА_2 , просять ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року про призначення експертизи змінити в частині визначення експертної установи, до якої будуть направлені матеріали даної справи для проведення експертизи. Визначити такою установою - Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) у клопотанні про призначення експертизи наголошувалось на необхідність доручення проведення експертного дослідження саме Науково-дослідному інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я; 2) в матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи №03/21 від 24.03.2021 року, яка була проведена експертом Савостіним О.П., залученим представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .. Однак, 21.07.2021 року в судовому засіданні зазначеним експертом було надано пояснення щодо висновку №03/21 від 24.03.2021 року. Експерт підтвердив необхідність проведення у даній справі судової комплексної психолого-психіатричної експертизи; 3) експерт Савостін О.П., який проводив вищевказану

психологічну експертизу, є працівником КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (м. Одеса), та може у подальшому вплинути на результати проведення комплексної експертизи (Т. 4, а. с. 1 - 5).

2.6 Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Масловський Микола Олександрович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Адвокат Масловський Микола Олександрович зазначає, що була відсутня взаємна згода сторін при обранні сторонами експерта або експертної установи. Тому, керуючись ч. 3 ст. 103 ЦПК суд України визначив експертну установу самостійно. Розгляд справи надмірно затягнутий, у тому числі за неодноразовими заявами сторони відповідача з різних підстав (Т. 4, а. с. 32 - 34).

2.7. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Реу Геннадія Васильовича та адвоката Скрипник Дар`ї Олександрівни, діючих від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року про призначення експертизи (Т. 4, а. с. 21).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.08.2021 року цивільну справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 4, а. с. 22).

10.09.2021 року від адвоката Масловського Миколи Олександровича, діючого від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу (Т. 4, а. с. 32 - 34).

26.10.2021 року від адвоката Реу Геннадія Васильовича, діючого від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

У судовому засіданні адвокат Скрипник Дар`я Олександрівна, діюча від імені ОСОБА_2 , апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву не неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Реу Геннадія Васильовича та адвоката Скрипник Дар`ї Олександрівни, діючих від імені ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення у с праві судово-технічної експертизи документів, з огляду на наступне.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

За правилами, передбаченими ст. ст. 102, 103, 104, 107 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність призначення повторної судово-психіатричної експертизи з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доручення проведення повторної судово-психіатричної експертизи експертам КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення

судово-психологічної експертизи №03/21 від 24.03.2021 року, яка була проведена експертом КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Савостіним О.П..

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув.

Таким чином, доводи апелянта про те, що суд доручив проведення експертизи установі, працівник якої вже проводив експертне дослідження, а тому виникають сумніви щодо об`єктивного проведення повторної експертизи є обґрунтованими.

Визначаючи установу, якій необхідно доручити проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, колегія суддів виходить з наступного.

За правилами, передбаченими ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року № 865, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2018 року за № 719/32171, судово-психіатричну експертизу проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, саме держава в особі її центрального органу виконавчої влади Міністерства охорони здоров`я України здійснює владні повноваження стосовно закладів, які вправі проводити судово-медичні та судово-психіатричні експертизи.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 07.08.2018 року №1462 змінено найменування Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України на Державна установа «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та затверджено Статут Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи положення ч. 3 ст. 103 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим доручити проведення призначеної ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року комплексної судової психолого-психіатричної експертизи експертам Науково-дослідного інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Реу Геннадія Васильовича та адвоката Скрипник Дар`ї Олександрівни, діючих від імені ОСОБА_2 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення експертної установи колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи в частині визначення експертної установи, якій доручено проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, підлягає зміні за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Реу Геннадія Васильовича та адвоката Скрипник Дар`ї Олександрівни, діючих від імені ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року про призначення експертизи в частині визначення експертної установи, якій доручено проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, - змінити.

Доручити проведення призначеної ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року комплексної судової психолого-психіатричної експертизи експертам Науково-дослідного інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк Катерина Павлівна, про визнання договору дарування квартири недійсним направити для проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи до Науково-дослідного інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103)

Постанова набирає законної сили набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

С. О. Погорєлова