Справа №295/5528/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Гльози М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог вказано, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку зареєстровано місце проживання відповідача, який є братом позивача, однак він не поживає у будинку з 2013 року, у будинку відсутні його речі. Відповідач проживає та працює у Російській Федерації, створив там сім`ю, можливості приїхати до України не має. Позивач перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинить.

Відповідач житлом не користується, житло не утримує, а його реєстрація у належному позивачу будинку порушує її права як власника будинку на вільне розпорядження своїм майном.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та відзив на позов не подав. 16.09.2021 поштою до суду надійшла заява відповідача, у якій він вказав, що позов визнає та проти його задоволення позову не заперечує. Розгляд справи просить проводити без його участі, оскільки зважаючи на віддаленість його місця проживання, явка до суду є утруднено. До заяви долучив копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 .

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи зазначене, приписи ст. 206, 207 ЦПК України, встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача чи третіх осіб, а також те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у підготовчому засіданні, за відсутності відповідача та з урахуванням визнання останнім позовних вимог у справі.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 34/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору дарування частини житлового будинку від 11.09.2019, договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 11.09.2019 та копіює свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.1992 (а.с. 10-17, 23-24).

Згідно з копією будинкової книги на будинок будинку АДРЕСА_1 , за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-22).

Відповідно до змісту акту, який складений уповноваженими особами ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» 27.04.2021, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 2013 року по теперішній час, що встановлено з пояснень свідків (сусідів) ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 4).

Статті 15 та 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями цієї статті.

Положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст.405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

На підставі викладеного, встановивши, що відповідач не проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позов визнав, позивач є власником будинку, вважає, що її права порушуються та вимагає усунення такого порушення, а тому заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах законодавства та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, у сумі 454,00 грн. Щодо судового збору в іншій частині (50%, 454,00 грн), судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 76-81, 89, 258, 265, 268, 280,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 454,00 грн судового збору, сплаченого згідно з квитанцією № від 05.05.2021 на суму 908,00 грн, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: Воробйова Т.А.