У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2021 р. Справа № 2-1171/2010

Провадження № 6/596/8/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Перцовій В.В.

за участю: заступника начальника

Гусятинського РВ ДВС Навроцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин подання заступника начальника Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Навроцької Марії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Навроцька М.М. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань покладених на нього виконавчим документом.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні у Гусятинському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - Гусятинський РВ ДВС) знаходиться виконавче провадження № 60719971 з виконання виконавчого листа №2-1171/2010 від 20.01.2011 року, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління ВАТ " Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 975,88 дол. США, що еквівалентно 198 835,48 грн., а також 1700 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє, крім земельної ділянки (пай), яку він передав в оренду. Також державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак, ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Дані щодо перетину боржником державного кордону України відсутні.

В судовому засіданні заступник начальника Гусятинського РВ ДВС Навроцька М.М. подання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Суд, розглянувши подання, дослідивши наявні докази у справі, прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом, встановлено, що на виконанні у Гусятинському РВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 60719971 з виконання виконавчого листа №2-1171/2010 від 20.01.2011 року, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління ВАТ " Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 975,88 дол. США, що еквівалентно 198 835,48 грн., а також 1700 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що проведені заходи із боржником не дають позитивного результату щодо виконання рішення суду.

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд виходить із положень ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов`язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобов`язання; тощо.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Водночас, дії державного виконавця щодо встановлення місця проживання боржника, розшуку майна боржника не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань. Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

До матеріалів подання долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження №60719971 від 26.11.2019 року та копію виклику державного виконавця від 27.11.2019 року, однак, не надано підтвердження про отримання боржником ОСОБА_1 вказаної постанови та виклику.

Також відсутні відомості, що боржник ОСОБА_1 за час виконання рішення виїжджав за межі України і це призвело до виникнення заборгованості, що підтверджується доданою до матеріалів подання відповіддю на запит №90187825 від 11.11.2020 року Державної прикордонної служби України.

Твердження представника Гусятинського РВ ДВС про наявність у боржника нерухомого майна земельної ділянки (паю), суд не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами (документами) доданими до подання.

Таким чином, відсутні підстави для визнання боржника таким, що саме ухиляється від виконання судового рішення.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, що він за час виконання рішення виїжджав за межі України і це призвело до виникнення заборгованості, тому підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , відсутні.

Крім того, слід зауважити, що звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання заступника начальника Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Навроцької Марії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 відмовити.

Повна ухвала складена 15 січня 2021 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна