Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 6/711/343/21
УХВАЛА

29 жовтня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Демчика Р.В..

при секретарі Кофановій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 25 000 грн.

На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист, який пред`явлений до Придніпровського ВДВС в м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) та 25 лютого 2019 відкрито виконавче провадження за №58466081. Наразі дане виконавче провадження здійснюється в примусовому порядку та проводиться стягнення із доходу боржника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувач ОСОБА_2 помер про що свідчить відомості відображені у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 22.12.2020 року.

Заявник вказує, що є рідним сином стягувча, про що свідчить свідоцтво про народження заявника серії НОМЕР_2 від 12.11.1959 року.

При зверненні до приватного нотаріуса Черкаського МНО з відповідними документами щодо факту смерті батька та наявності у нього права на відшкодування шкоди, яке було присуджено при житті батьку, як єдине спадкове майно, нотаріусом було опрацьовано подані документи. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.09.2021 року нотаріусом Ткаченко Ї.П. заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не було подано відомостей про підтвердження прийняття спадщини. Зокрема, нотаріусом було встановлено факт наявності між сторонами родинних відносин, але через відсутність спільної реєстрації процедура оформлення спадщини унеможливлюється. Фактично нотаріус при здійсненні перевірки поданих мною документів провів аналіз та визначив причину неможливості оформлення спадкових прав, за умови наявності між сторонами родинних відносин.

Відповідно до п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Статтею 514 ЦКУ передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

А тому, просить замінити вибулого стягувача ОСОБА_2 , у зв`язку з його смертю, на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі №711/10907/17.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного виконавця або приватного виконавця, суд змінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2018 року по справі 711/10907/17 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення шкоди задоводено частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 25000 грн. завданої моральної шкоди, на кожного.

25.02.2019 на виконання вказаного судового рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист, який отримано ОСОБА_2 особисто, про що мається в матеріалах справи відповідна розписка (а.с. 210).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ), (а.с.221)

Крім того, встановлено, що постановою приватного нотаріуса Ткаченко І.П. від 29.09.2021 року заявнику ОСОБА_1 який звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після батька ОСОБА_2 , відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництво, а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина друга ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК встановлено, що передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята ст. 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майнові права, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя ст. 1296 ЦК України).

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.1,2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N6-122цс13 та Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10.

Зокрема, відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Тобто, виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання рішення суду боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання в такому разі відкриття виконавчого провадження, тощо.

У постанові від 16.05.2018 справа № 10/56-08 Верховний суд сформував правову позицію, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не виявлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення.

Згідно доказів, наданих суду, не вбачається виконання рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 грудня 2018 року у цивільній справі №711/10907/17.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України, та керуючись ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 442, 446 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити первісного стягувача ОСОБА_2 на нового стягувача (правонаступника) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 місце проживання АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні ВП № 58466081 за виконавчим листом № 711/10907/17, з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2018 року по справі № 711/10907/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 25000 грн. завданої моральної шкоди, на кожного..

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: Р. В. Демчик