Справа № 210/5643/21
Провадження № 2/210/1866/21
У Х В А Л А

іменем України

"25" жовтня 2021 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Бурлаченко Сергія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 30 вересня 2021 року, надійшла позовна заява адвоката Бурлаченко С.Ю., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом, після смерті матері останнього ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом, 01 жовтня 2021 року, було зроблено запит до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради.

19 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на запит, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 05.07.2012 року по теперішній час.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Окрім позивача в родині є старший брат ОСОБА_2 відповідач по справі. У 2015 році померла матір ОСОБА_3 , після чого відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем, вищевказаного майна, є відповідач та позивач.

Позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування, оскільки в певний період часу відповідач виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації де почав вживати наркотики та алкоголь, внаслідок чого його у 2008 році було засуджено. Всі роки відносини між матір`ю та відповідачем були відсутні, відповідач живе своїм життям, про долю матері та позивача жодним чином не цікавився, а коли приходи додому, то здійснював крадіжки та зникав. За таких обставин позивач звернувся до суду з вимогою про усунення від права на спадкування відповідача.

Перевіривши письмові матеріали суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам статті 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з вимогами ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Можливість пред`явлення до суду позову про усунення від права спадкування випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також статті 1224 ЦК України.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

При розгляді судом такого роду спорів підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: умисне ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач, викладаючи обставини пред`явленого позову зазначає про те, що відповідач ухилилась від надання спадкодавцеві, який перебував у безпорадному стані допомоги, однак позивач не зазначив доказів та відповідно не додав таких до позовної заяви, які б вказували на те, що відповідач умисно ухилилась від надання такої допомоги і що остання мала змогу надавати таку допомогу, а спадкодавець у свою чергу потребував такої допомоги від відповідача.

До того ж позивач також зазначає, що її матір-спадкодавець перебувала у безпорадному стані і потребувала допомоги, однак жодних доказів вказаного не зазначає та не надає.

Разом з тим позивач зазначає, що до складу спадщини увійшло майно у виді квартири за адресою АДРЕСА_1 , однак доказів вказаного до позовної заяви не долучено, а саме не надано правовстановлюючих документів, які б давали можливість установити власників спадкового майна.

Крім того, позивач ОСОБА_1 в своїй позовній заяві вказує на те, що остання є рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , однак, доказів на підтвердження цього суду не надає.

Тому, позивачу необхідно надати відповідні документи, які підтверджували б родинні відносини між учасниками справи та самого позивача з батьками, а також зміни її прізвища, якщо така відбувалась.

Також, суду не зрозуміло та позивач не повідомляє суду, інформацію щодо свого батька ОСОБА_4 , на відміну від інформації про матір, де вказує, що остання у 2015 році померла.

Отже, в позовній заяві не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини та відповідно не долучені такі до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву відповідно до вимог статті 185 ЦПК України необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення наведених недоліків.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно зі ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України,суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, і надає позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву адвоката Бурлаченко Сергія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом десяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

У випадку не виправлення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко