БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/5263/21 провадження № 2-з/361/245/21
У Х В А Л А

«13» жовтня 2021 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/5263/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказана вище цивільна справа.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить встановити заборону публічному акціонерному товариству «Рудьківське» вчиняти дії щодо виплати платежів ОСОБА_2 за договором оренди від 16 липня 2015 року № 289 щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:0205, площею 0,6807 га № 371 щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :04:000:0205, площею 3,7298 га. Заява мотивована тим, що позивачем оспорюється заповіт в цілому, тобто ставиться під сумнів підстава набуття відповідачем права власності на спадкове майно. Договори оренди від 16 липня 2015 року є діючими, а відповідач як титульний власник отримує орендну плату.

За правилами статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачений статтею 150 цього Кодексу

заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання недійсним заповіту.

Звертаючись із заявою про забезпечення вищезазначеного позову, позивач посилалася на те, що на підставі оспорюваного заповіту відповідач набув право власності на земельні ділянки, які відповідно до договорів від 16 липня 2015 року передав в оренду публічному акціонерному товариству «Рудьківське». У випадку задоволення позову права позивача щодо отримання орендних платежів будуть порушені і для захисту свого майнового права необхідно буде повторно звертатися до суду.

За таких обставин, оскільки між сторонами виник спір про недійсність заповіту, на даний час відсутній спір щодо прав позивача на нерухоме майно, з огляду на характер позовних вимог, відсутня загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, захист прав позивача у даному процесу буде ефективним без застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо заборони виплати орендної плати.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин