08.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/3482/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/3482/21
Номер провадження 2/205/2211/21
08 вересня 2021 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
28 квітня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулося ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 30.10.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1441486. 11 березня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11032020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 року
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 23 100,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7 700,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.
Згідно з вимогами ст. ст. 512, 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги.
Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № 1441486 від 30.10.2019 року в розмірі 23 100,00 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У визначений в ухвалі суду строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Незамай А.Д. надійшло клопотання, в якому просила розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що 30 жовтня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 1441486 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (далі Договір). Відповідно до умов Договору ТОВ «Авентус Україна» надає відповідачу позику у розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язується його повернути та сплатити проценти за користування позикою (а.с. 5-6).
Як вбачається з додатку № 1 до Договору між сторонами було погоджено графік розрахунків та розмір відсотків (а.с. 6 оберт).
11 березня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11032020, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1441486 (а.с. 9-10).
Як вбачається з позовної заяви, відповідач не виконав свого обов`язку з повернення позики. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту в сумі 23 100,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7 700,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 14).
ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 25 березня 2020 року направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги. У повідомлені зазначено суму заборгованості, а також реквізити нового кредитора (а.с. 15, 16), однак зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Положеннями ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Як вбачається із п. 2.4 Договору, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пеню (у разі наявності) (а.с. 5 оберт).
Пунктом 4.5 Договору визначено, що штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення Клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної Клієнтом за цим договором/, і становить 5 000,00 грн. (а.с. 6).
Таким чином, враховуючи вищевикладене та зазначені у договорі умови нарахування штрафів та пені, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення пені задовольнити частково, та стягнути лише суму пені у розмірі 5 000,00 грн., яка передбачена п. 4.5 Договору.
Разом з тим, оскільки в порушення умов Договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову і стягнення на його користь із відповідача заборгованості за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1441486 від 30 жовтня 2019 року у розмірі 20 400,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 5 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 004,68 грн. (20 400,00грн. х 2 270 грн. : 23 100,00 грн.).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 141, 223, 247, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко