Справа № 336/9056/21
Провадження №2-з/336/83/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення та просили заборонити Вільнянській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання судовим рішення законної сили.

В обґрунтування заяви зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 червня 2021 року.

За п`ять днів до смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадовою особою Михайлівської сільською радою Вільнянського району був посвідчений заповіт (за номером у спадковому реєстрі 67694114, зареєстрованого в реєстрі за номером нотаріальних дій 54) складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрилася спадщина, що складається із:

1. - земельної ділянки кадастровий номер 232158400:02:001:0021, загальною площею 5.0578 га., з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с/рада Михайлівна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15;

2. - земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0087, загальною площею 5.3067 га.,з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с/рада Михайлівна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, які належали померлій на підставі власності,

Також після її смерті залишився будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

11.05.2021 року, згідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №64673513 від 12.05.2021 року, за померлою ОСОБА_5 у Вільнянській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №67628638 (номер спадкової справи у нотаріуса 146/2021). Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини сплине 05.11.2021 року.

Вказали, що враховуючи пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, Вільнянською державною нотаріальною конторою 05.11.2021 року може бути видане ОСОБА_4 на підставі оскаржуваного заповіту свідоцтво про спадщину, що може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів Позивачів.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали додані до неї, суддя доходить наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявники планують звернутися до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, складеним ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з приводу нерухомого майна, а саме земельних ділянок та житлового будинку, які територіально знаходяться в Вільнянському районі Запорізької області.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являютьсься за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають застосування виключної підсудності, передбаченої ч. 1 ст. 30 ЦПК України, до спірних правовідносин підлягає до застосування саме правило виключної підсудності.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя О.А. Савеленко