Справа № 199/6629/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 07.09.2010 року, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який був збільшений до 4000,00 грн.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Станом на 14.05.2019 року заборгованість позичальника перед банком становить: 7043,58 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 , померла. Спадкоємцем, який постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .

19.01.2021 року спадкоємцю було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.09.2010 року у розмірі 7043,58 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 07.09.2010 року, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який був збільшений до 4000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час смерті ОСОБА_2 зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не було виконано, в зв`язку з чим станом на день відкриття спадщини перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 7043,58 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

18.06.2020 року до нотаріальної контори надійшла заява ПАТ КБ Приватбанк про включення кредиторської вимоги в спадкову масу та повідомлення спадкоємців померлої про наявність боргу у сумі 7043,58 грн.

Згідно з копією спадкової справи, відкритої Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою за заявою позивача, спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно до інформації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради станом на день смерті ОСОБА_2 з нею проживали за адресою: АДРЕСА_1 , наступні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті входять до складу спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Звертаючись із позовом до відповідача, як до спадкоємця ОСОБА_2 , позивач мав довести, що спадкоємцем всього майна є саме відповідач. Проте, позивачем не надано доказів, що відповідач взагалі є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 .

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Таким чином, позивач не надав суду доказів, що відповідач, як спадкоємець померлого боржника, отримав майно у спадщину і як наслідок набув обов`язку задовольняти вимоги кредитора.

Таким чином, суд внаслідок повного та належного дослідження всіх доказів, встановлення всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як не доведені суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.12,81, 133,141,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У позовних вимогах Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя