Провадження № 2-з/522/403/21
УХВАЛА

06 серпня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого- судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Палун І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року до Приморського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви (в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України), в якій просить:

-Заборонити Одеському національному медичному університету вчиняти дії щодо реорганізації кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», вносити в зміни до структури та штатного розпису Одеського національного медичного університету щодо реорганізації, створювати кафедру, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Анестезіологія, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів».

-Зупинити дію Наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізувати з 01 вересня 2021 року кафедру «Анестезіологія, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги».

В обґрунтування заяви зазначено, що забезпечення позову ОСОБА_1 у застосуванні заходів із заборони ОНМедУ вчиняти вищезазначені дії та зупинення дії Наказу ОНМедУ № 266-о від 17 червня 2021 року є співмірними та адекватними відносно позовних вимог, оскільки є запобіганням істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у справі. Також зазначено, що даний вид забезпечення не створює будь-яких суттєвих перешкод в господарській діяльності ОНМедУ, не спричиняють змін в трудових відносинах ОНМедУ та працівників кафедри, запобігають необґрунтованому використанні людських ресурсів та матеріальних засобів ОНМедУ.

Ухвалою від 05 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову призначено до розгляду.

В порядку ст. 153 ЦПК України, заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про осіб, які можуть набути статусу учасників справи, а саме:

-Одеський національний медичний університет (відповідач);

-Міністерство охорони здоров`я України (третя особа);

-Члени Наглядової ради ОНМедУ (третя особа).

Як зазначено у заяві, заявник має намір подати позовну заяву до Одеського національного медичного університету про визнання незаконними діянь щодо реорганізації кафедри Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів (немайновий спір) з позовною вимогою щодо визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради ОНМедУ від 17 червня 2021 року та Наказу ОНМедУ № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізувати з 01 вересня 2021 року кафедру «Анестезіологія, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги», у звязку з порушенням порядку реорганізації структурного підрозділу ОНМедУ, проведення засідань Вченої ради ОНМедУ та прийняття рішень Вченої ради ОНМедУ.

Таким чином, вимоги заяви про забезпечення в частині зупинення дії наказу є тотожними позовним вимогам про скасування такого наказу, адже зупиняючи дію наказу, суд фактично вирішує питання про його незаконність.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Тож, без надання правової оцінки підставам позову, без вирішення спору по суті, неможливо вирішити питання про забезпечення позову у спосіб заявлений позивачем, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

Отже, заява про забезпечення позову в частині зупинення дії оскаржуваного наказу задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про заборону Одеському національному медичному університету вчиняти дії щодо реорганізації кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», вносити в зміни до структури та штатного розпису Одеського національного медичного університету щодо реорганізації, створювати кафедру, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Анестезіологія, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів».

Необхідно наголосити на тому, що за жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Діяльність Одеського національного університету є, зокрема, і господарською діяльністю.

Як зазначалося вище вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вимога про заборону вчиняти дії щодо реорганізації кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», вносити в зміни до структури та штатного розпису Одеського національного медичного університету щодо реорганізації, створювати кафедру, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Анестезіологія, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», є втручанням у господарську діяльність університету.

Права осіб, пов`язаних з діяльністю Одеського національного медичного університету може бути порушено у зв`язку з втручанням у господарську діяльність, чого суд не може допустити.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-154, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви (в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська