ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1456/21 Справа № 215/4619/19 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/4619/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Лушпенко Дмитро Сергійович, на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року, яке ухвалене суддею Квятковським Я.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 16 жовтня 2020 року -,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила 10 жовтня 2019 року, до Комунального підприємства « Кривбасводоканал», про зобов`язання вчинити певні дії, визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач 23.06.1999 року перекрив воду за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , у звязку із пошкодженням дерев`яного люку. 30.03.2012 року між позивачем та КП «Кривбасводоканал» укладено договір № С-1357 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

05.07.2017 року домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , відключено від водопостачання у зв`язку із витоком води з колодязя абонента та наявності заборгованості, на неодноразові звернення позивачки про відновлення водопостачання відповідач рекомендував звернутися до суду.

Відповідач ухиляється від виконання договору тривалий час, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав, крім того позивачка зазначає, що їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 3000 грн., просила стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» відновити постачання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення на об`єкт побутового споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Лушпенко Д.С., ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та ухвалення нового рішення в цій частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що припинення відповідачем водопостачання, суперечить вимогам ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» , є недоліком у наданні послуги, що в свою чергу, є підставою для застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» в частині відшкодування моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог позивачки щодо про зобов`язання вчинити певні дії та визнання дій неправомірними в апеляційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 1/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 57).

23.06.1999 року за дім за вищевказаною адресою було відключення від водопостачання у зв`язку із порушеннями режиму водоспоживання (а.с. 47).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.50).

Згідно довідки МСЕК від 04.04.2005 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 48), отримує пенсію у розмірі 1603,56 грн., що підтверджується довідкою з Пенсійного фонду (а.с. 49).

30.03.2012 між сторонами укладено договір № С-1357 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Згідно умов договору КП «Кривбасводоканал» зобов`язується забезпечити споживача ОСОБА_1 питною водою, яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , а та в свою чергу повинна оплачувати надані послуги, своєчасно вживати заходів для усунення виявлених несправностей і проводити ремонт відповідного обладнання. Також, КП «Кривбасводоканал» має право обмежити подачу послуг в разі невиконання споживачем обовязків за договором, п.4.3 (а.с.52-56).

Згідно акту від 05.07.2017 року домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 відключено водопостачання, у зв`язку із витоком води з колодязя абонента та наявності заборгованості у сумі 926,90 грн., станом на 05.07.2017 року (а.с. 78).

Згідно листів КП «Кривбасводоканал» вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з вимогою щодо підключення водопостачання (а.с. 80-86).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої діями відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної тільки внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тоді, як свідчать матеріали справи, позивачка заявляє вимогу про відшкодування відповідачем моральної шкоди, заподіяної внаслідок припинення відповідачем послуг з централізованого водопостачання.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення названих вимог закону не дотримався.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема ,полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї и близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ч.1, ч.2 п.2, ч.3 абз.2, ч.4 ЦК України).

Позивачка просить відшкодувати моральну шкоду з підстав того, що відповідач, який надає послуги із водопостачання та водовідведення, з яким у неї 30.03.2014 року укладений договір № С-1357 на водопостачання і водовідведення, порушив її права тим, що відключив від водопостачання та водовідведення житловий будинок, 1/8 частина якого належить їй на праві власності.

Комунальні послуги, це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання, з урахуванням вимог Закону України" Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору, у тому числі з власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов`язки сторін договору; відповідальність сторін договору.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування моральної шкоди (ст. 611 ч.1 п.4 ЦК України).

Заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, що є порушенням його законних прав, відшкодовується підприємством питного водопостачання та/або централізованого водовідведення у порядку, встановленому законом.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичні чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, при вирішенні спору щодо відшкодування маральної шкоди, з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Особа звільняється від відповідальності з відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяння не з її вини.

Право на відшкодування моральної шкоди позивачка має на підставі закону ст.ст. 47 Закону України Про питну воду та питне водопостачання в редакції, чинній на час виникнення правовідносин сторін, відповідно до якої заподіяна споживачеві моральна(немайнова)шкода, що є порушенням його законних прав, відшкодовується підприємством питного водопостачання та/або централізованого водовідведення у порядку,встановленому законом.

Відповідно до роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року №5 (із змінами), вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» держава: забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів; надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг) та набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час вибору й використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб; гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я та життєдіяльності. Встановлений Законом перелік прав, якими користуються споживачі, не є вичерпним. Законодавчими актами і договорами, які не суперечать Закону, можуть бути передбачені й інші права споживачів та зобов`язання продавців, виготівників, виконавців.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з підстав того, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної тільки внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тоді як свідчать матеріали справи, позивачка заявляє вимогу про відшкодування відповідачем моральної шкоди, заподіяної внаслідок припинення відповідачем послуг з централізованого водопостачання, не відповідає фактичним обставинам справи.

В зв`язку з чим, колегія суддів бере до уваги посилання представника позивачки в апеляційній скарзі на те, що припинення відповідачем водопостачання, суперечить вимогам ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» , є недоліком у наданні послуги, що в свою чергу є підставою для застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» в частині відшкодування моральної шкоди.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову, в зв`язку з чим вважає за можливе стягнути з комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь позивачки ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000,00 гривень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Лушпенко Дмитро Сергійович, - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» про стягнення моральної шкоди, скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

Стягнути з Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 ( одна тисяча ) гривень 00 ( нуль) копійок.

В іншій не оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: