241/1765/20
2/241/83/2021
06.01.2021 року смт. Мангуш
Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Цукановій Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованих (донарахованих) обсягів природного газу, суд
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованих (донарахованих) обсягів природного газу, вказавши на таке.
Позивач, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», здійснює господарську діяльність згідно виданої Національною комісією ліцензії серія АЕ 295547 (а.с. 7). Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року здійснює функції Оператора газорозподільних систем, тобто здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Приватне домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 підключене до газорозподільної системи, 12.10.2016 року із відповідачем ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ), підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача). За відомостями виконкому Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
20 липня 2019 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при виконанні своїх обов`язків за адресою АДРЕСА_1 було виявлено порушення, а саме: «Порушення конструкції лічильника у тому числі справності лічильного механізму чи порушень у роботі лічильника», про що складено акт про порушення № 09/237-19 від 20.07.2019 року, який споживачем підписаний без заперечень.
У зв`язку з тим, що представниками позивача були виявлені ознаки порушення конструкції ЗВТ, лічильник газу був демонтований для проведення експертизи, про що було складено Акт-протокол № 09/237-19 від 20.07.2019 року, відповідач акт підписала.
25 липня 2019 року в присутності ОСОБА_1 відбулась експертиза демонтованого лічильника газу, відповідно до висновків якої встановлено: «Пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата газу не обліковується». При цьому експертизою встановлено відсутність заводської пломби та повірочного тавра, відсутність лічильного механізму.
07 серпня 2019 року комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Маріупольгаз» було проведено засідання з розгляду Акту про порушення від 20.07.2019 року без присутності споживача ОСОБА_1 , про дату та час засідання вона була повідомлена належним чином.
Відповідно до висновків Комісії прийнято рішення про задоволення Акту про порушення, дане порушення відповідно п.п. 1, п. 3 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем кваліфіковане, як пошкодження ЗВТ (лічильника газу), внаслідок чого втрата (споживання) природного газу не обліковується.
Таким чином, відповідно до п.п. 1 п.3 гл.2, п.8 гл.3, розділу ХІ Кодексу ГРС Комісією було прийнято рішення провести донарахування не облікованих об`ємів природного газу відповідачу, ОСОБА_1 , виходячи з 70% граничних об`ємів споживання природного газу населенням за період з 20.01.2019 року по 20.07.2019 року (6 місяців) в розмірі 1603, 121 м.куб. із них підлягає оплаті Пат «Маріупольгаз» - 1524, 22 м.куб. на суму 14 963, 96 гривень, діючому постачальнику 78,903 м.куб. До протоколу розгляду порушення від 07.08.2019 року додається акт розрахунок не облікованих об`ємів природного газу, виконаний внаслідок виявлених порушень відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 разом із квитанцією для оплати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням.
Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими законом способами.
Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини.
За змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.
Позивач, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», здійснює господарську діяльність згідно виданої Національною комісією ліцензії серія АЕ 295547 (а.с. 7). Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року здійснює функції Оператора газорозподільних систем, тобто здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
У відповідності до п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб - сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).
12.10.2016 року з ОСОБА_1 підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача (а.с. 8).
П. 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідачем здійснюється фактичне споживання природного газу, а отже договір є укладеним.
Відповідно до п. 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС до основних функцій Оператора ГРМ належить в тому числі забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБГ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів; забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки; формування добових, декадних місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді.
Згідно із п. 4 глави 2 розділу І Кодексу ГРС Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 1 гл. VI Кодексу ГРС суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Згідно пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу.
Згідно із 1 пунктом 5 глави XІ розділу Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
20 липня 2019 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при виконанні своїх обов`язків за адресою АДРЕСА_1 було виявлено порушення, а саме: «Порушення конструкції лічильника у тому числі справності лічильного механізму чи порушень у роботі лічильника», про що складено акт про порушення № 09/237-19 від 20.07.2019 року, який споживачем підписаний без заперечень (а.с. 9).
У зв`язку з тим, що представниками позивача були виявлені ознаки порушення конструкції ЗВТ, лічильник газу був демонтований для проведення експертизи, про що було складено Акт-протокол № 09/237-19 від 20.07.2019 року, відповідач акт підписала (а.с. 10).
Згідно Акту експертизи засобу вимірювальної техніки та пломб № 08/192-19 від 25 липня 2019 року, комісією було зроблено наступні висновки: пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковується (а.с.11).
Відповідно до протоколу розгляду порушення від 07 серпня 2019 року, комісією було прийнято рішення провести донарахування не облікованих об`ємів природного газу відповідачу, ОСОБА_1 , виходячи з 70% граничних об`ємів споживання природного газу населенням за період з 20.01.2019 року по 20.07.2019 року (6 місяців) в розмірі 1603, 121 м.куб. із них підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз» - 1524, 22 м.куб. на суму 14 963, 96 гривень, діючому постачальнику 78,903 м.куб. До протоколу розгляду порушення від 07.08.2019 року додається акт розрахунок не облікованих об`ємів природного газу, виконаний внаслідок виявлених порушень відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 разом із квитанцією для оплати (а.с. 13, 16-17).
П.п.1 п.3 гл.2 розділу XI Кодексу ГРС: до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу належать, в тому числі пошкодження ЗВТ (лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
07.08.2019 року, ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням було повідомлено про прийняте рішення комісії та про необхідність оплати вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу у розмірі 14 963,96 гривень (а.с. 14-15).
Суд наголошує, що відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, відповідач не надав жодного доказу щодо неправильності висновків експерта.
Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, взявши до уваги встановлені судом обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованих (донарахованих) обсягів природного газу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. (платіжне доручення №3957 від 14.09.2020 року).
Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованих (донарахованих) обсягів природного газу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя Д.О. Демочко