Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/526/21

Провадження №2/377/328/21

09 листопада 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гуміної В.М., позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, -

У С Т А Н О В И В:

01 вересня 2021 до суду надійшла позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ст.ст.182, 199-200 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь період його навчання у Закладі вищої освіти «Міжнародний науково - технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років та понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 700 гривень.

Позовні вимоги обґрунтувались тим, що відповідач та позивач перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1993 року, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 липня 2014 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу, починаючи з 04 вересня 2017 року і до закінчення навчання в Приватному вищому навчальному закладі « Міжнародний науково-технічний університет імені Юрія Бугая». У подальшому вона звернулася до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів та рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 листопада 2019 року було стягнуто з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частки від його доходу щомісяця до закінчення ним навчання у зазначеному навчальному закладі, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років. У зв`язку із закінченням сином навчання за першим договором з учбовим закладом на здобуття освіти та отримання ступеня бакалавра, стягнення аліментів за вказаним рішенням суду було припинено, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Після здобуття сином ступеня освіти бакалавр він продовжив навчання у цьому ж закладі з метою здобуття ступеня освіти магістра за спеціальністю «комп`ютерні науки», в зв`язку з чим між позивачем та Закладом вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» було укладено договір про надання освітніх послуг для сина ОСОБА_3 № 11755/21 за денною формою навчання. Оскільки син навчається у м. Києві та не забезпечений житлом за місцем навчання, а також з урахуванням її роботи в м.Києві, вона вимушена орендувати квартиру, вартість проживання в якій складає 10000 гривень щомісяця, та зобов`язана оплачувати за житлово- комунальні послуги, та послуги з Інтернету. Враховуючи платну форму навчання син стипендію не отримує. Крім витрат, пов`язаних з навчанням, орендою житла на цей період часу, вона змушена нести також витрати на харчування сина, його обстеження і лікування, транспортні витрати. Значні кошти необхідно по декілька разів на рік витрачати і на те, щоб одягнути дитину, придбати необхідні речі по сезону.

Ухвалою судді від 16 вересня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 18 жовтня 2021 року.

05 жовтня 2021 року через канцелярію суду відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів щомісяця до закінчення сином ОСОБА_3 навчання. Зазначає, що стягнення з нього аліментів мало б припинитись 01.07.2021 року у зв`язку із закінченням сином навчального закладу 30.06.2021 року, проте аліменти з нього утримувалися ще у липні, серпні та вересні 2021 року щомісячно по 4111,17 гривень. Вказує, що має задовільний стан здоров`я, хронічні хвороби відсутні, його дохід складає пенсія, розмір якої становить 18000 гривень, здійснює витрати у зв`язку з доглядом за своїми непрацездатними батьками, які хворіють.

У судовому засіданні, яке відбулося 18 жовтня 2021 року, позивач свої вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що їхній з відповідачем спільний син ОСОБА_3 закінчив навчання у вищому навчальному закладі та отримав диплом бакалавра, після чого вступив до магістратури того ж вузу на денну форму навчання. Стипендію він не отримує, а тому в період навчання потребує матеріальної допомоги від батьків. Усі витрати по навчанню сина несе вона, хоча таку підтримку на період навчання зобов`язані надавати обидва батьки. У зв`язку з навчанням сина вона здійснює витрати на суму приблизно 9000-10000 гривень щомісяця, про що до позовної заяви додала відповідний розрахунок. Такі витрати складаються з: плати за навчання - 2500 гривень; за послуги Інтернету - 90 гривень, за придбання засобів особистої гігієни - 400 гривень; витрат на харчування - 2500 гривень; придбання канцелярських товарів - 200 гривень; витрат на оренду квартири та оплату за комунальних послуг- 4400 гривень. Також раніше нею було придбано для сина персональний комп`ютер, який в даний час потребує догляду та придбання комплектуючих. Вона працює та її середньомісячний дохід залежно від пори року становить від 12000 гривень до 18000 гривень, яких не достатньо для утримання сина, а тому самостійно вона не в змозі забезпечити його усім необхідним для навчання. Відповідач добровільно не допомагає сину, а тільки у разі наявності рішення суду, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі ј частки його доходів. На даний час стан здоров`я сина задовільний, затрат на його лікування вона не понесла. Вона, син та дочка зараз усі разом проживають у орендованій квартирі у м. Києві, за яку дочка несе витрати самостійно, а вона несе витрати по утриманню сина.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що у відзиві на позовну заяву він зазначив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки своїх доходів, проте на даний час позовні вимоги визнає у повному обсязі та згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частки своїх доходів. Зазначив, що отримує пенсію, розмір якої становить близько 17000 гривень, має на утриманні непрацездатних батьків, які хворіють та проживають в м.Києві, а він мешкає у м. Славутичі в квартирі, яка належить на праві власності його батьку. Проти стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу заперечує, оскільки він також поніс витрати на правову допомогу.

У зв`язку із задоволенням клопотань позивача та відповідача про витребування доказів ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 01 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року було продовжено строк для подання доказів, витребуваних ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року, та оголошено перерву в судовому засіданні до 09 листопада 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив задовольнити, щодо стягнення з нього на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали цієї справи та цивільної справи № 377/747/19, провадження 2/377/282/19, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 1993 року Полтавським міським Палацом шлюбів України, який було розірвано згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 липня 2014 року, яке набрало законної 03 серпня 2014 року (а. с. 10; справа №377/747/19 а.с. 12-14).

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком яких є відповідач, а матір`ю - позивач, що підтверджено свідоцтвами про народження ( а.с. 11; справа №377/747/19 а.с.15).

Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 26.08.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 11 грудня 2019 року ( справа № 377/747/19, провадження № 2/377/282/19) змінено розмір аліментів, призначених рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі №377/706/17, провадження №2/377/310/17, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця до 1/4 частки всіх видів доходів щомісяця. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від його доходів щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років ( а. с. 21-23; справа № 377/747/21 а.с.119-123).

14 серпня 2021 року між закладом вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» та ОСОБА_1 укладено договір про надання освітніх послуг №11755/21 для ОСОБА_3 , третьої особи у справі, згідно з яким виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку здобувача за освітнім ступенем - магістр за спеціальністю - комп`ютерні науки, з денною формою навчання та строком навчання - 1 рік 4 місяці. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 32084 гривні (а. с. 13).

Довідкою № 39/21 від 30.08.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи, підтверджено, що ОСОБА_3 , третя особа у справі, навчається у закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» (м. Київ) на першому курсі денної форми навчання для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» (наказ про зарахування № 86-С від 14.08.2021 року) за контрактом, за кошти фізичних осіб без призначення стипендії. Термін закінчення навчального закладу - 31.01.2023 року (а. с. 19).

З трудового договору № 3 від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , позивачем, копія якого долучена до справи, вбачається, що остання працює на посаді продавця-консультанта, тарифна ставка встановлюється у розмірі 4173 гривень у місяць (а. с. 14-16).

Згідно з договором оренди житлового приміщення від 27.02.2021 року, копія якого долучена до справи, ОСОБА_7 (орендодавець) передав ОСОБА_1 (орендарю) для проживання квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Вартість щомісячної плати відповідно до п.4.1 договору складає 10000 гривень. Відповідно до п.3.2 вказаного договору орендар щомісячно сплачує додатково: комунальні послуги, електроенергію, водопостачання, телебачення та інтернет, послуги конс`єржа та домофон. Згідно з п. 7.5. з орендарем у квартирі проживатимуть: син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 (а. с. 17, 76).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 377/747/19, провадження №2/377/282/19, оглянутої в судовому засіданні, 11 грудня 2021 року Славутицьким міським судом Київської області ОСОБА_1 було видано виконавчий лист №377/747/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від його доходу щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ним навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. 08 листопада 2021 року оригінал вказаного виконавчого листа повернуто до суду виконуючим обов`язки начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) разом з постановою про закінчення виконавчого провадження №55693781 від 24 вересня 2021 року на підставі п.7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( справа №377/747/19 а.с. 128, 133-136).

З матеріалів виконавчого провадження, копія яких долучена до матеріалів справи слідує, що на виконанні в Славутицькому відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебував виконавчий лист № 377/747/19, виданий 11.12.2019 року Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від його доходу щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ним навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. 24 вересня 2021 року виконуючим обов`язки начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпком В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55693781, у зв`язку із закінченням ОСОБА_3 навчання в навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет» імені академіка Юрія Бугая 30.06.2021 року, на підставі п.7 ч.1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до платіжного доручення №5103 від 15 вересня 2021 року відділом ДВС повернуто ОСОБА_2 помилково стягнуті 4219,69 гривень (а.с. 136-215).

Як видно з інформації про проведення відрахувань з ОСОБА_2 від 02.11.2021 року за вих. № 1000-0905-7/110842, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області в рамках виконавчого провадження № 55693781 проводилося відрахування з пенсії ОСОБА_2 у розмірі ј частини пенсійних виплат. Відрахування за період з 01.07.2021 року по 31.08.2021 року здійснювалося у наступних розмірах: липень 2021 року - 4219,69 гривень; серпень - 4219,69 гривень (а.с.132).

За змістом статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст.200 СК України).

З пояснень позивача вбачається, що повнолітній син ОСОБА_3 , третя особа у справі, дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки вона здійснює витрати, пов`язані з навчальним процесом, на придбання канцелярських товарів, оплату проїзду до місця навчання, придбання засобів особистої гігієни, одягу, продуктів харчування.

Зазначені обставини підтверджені також копією товарного чека № 1133 від 02.01.2021 року та копіями фіскальних чеків (а.с. 25-28, 79).

Крім того, позивач здійснює витрати по оплаті за навчання сина ОСОБА_3 в Закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», які щомісяця складають по 2250 гривень, що підтверджено копіями дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» від 28.08.2021 року, 28.09.2021 року, 11.10.2021 року (а.с.24, 80, 81).

Також позивач здійснює витрати по оплаті за оренду квартири, яку вона винаймає в м.Києві для себе та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за що їй необхідно сплачувати, з урахуванням комунальних послуг, за сина ОСОБА_3 4000 - 4500 гривень щомісяця (а.с.29).

Із розрахунку витрат на дитину, доданого до позовної заяви, та наданих у судовому засіданні пояснень позивача, слідує, що витрати на сина ОСОБА_2 , який навчається, щомісяця становлять приблизно 9000 - 10000 гривень ( а.с.20).

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , вона отримує дохід від 12000 гривень до 18000 гривень щомісяця, яких не достатньо для утримання сина. Також, раніше нею було придбано для сина персональний комп`ютер, який в даний час потребує догляду та придбання комплектуючих, на які вона витратила, як видно із копій документів на інтернет - замовлення та квитанцій на оплату від 01.10.2021 року, 3999 гривень ( а.с.77-78).

Доводи позивача щодо розміру щомісячних витрат, необхідних для утримання сина ОСОБА_2 , що пов`язані з його навчанням у вищому навчальному закладі, відповідачем не спростовані.

Згідно з довідкою про доходи № 571501, виданої 04.10.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, загальний розмір якої за період з 01.06.2021 року по 30.09.2021 року склав 50621,02 гривня (а. с. 60). Відповідно до довідки про доходи №031045 від 20.09.2021 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, сума пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року складає 85991,91 гривня (а.с.67). Як вбачається з рішення про перерахунок пенсії від 18.06.2021 року розмір пенсії ОСОБА_2 з надбавками за період з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року складає 16878,77 гривень (а.с.61).

Доказів щодо стану здоров`я ОСОБА_3 , третьої особи у справі, суду не надано. У судовому засіданні позивач пояснила, що стан здоров`я сина ОСОБА_3 на даний час нормальний.

Стан здоров`я відповідача задовільний, про що він зазначив у відзиві на позовну заяву та поданій до суду заяві від 02.11.2021 року (а.с.131).

Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, які хворіють, суд вважає необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні з пояснень відповідача встановлено, що вони проживають окремо у м.Києві та отримують пенсію. Крім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що у відповідача є непрацездатні батьки.

Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що третя особа ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання.

За таких обставин, врахувавши задовільний стан здоров`я відповідача та нормальний стан здоров`я третьої особи ОСОБА_3 , його матеріальне становище та матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді пенсії, розмір витрат, пов`язаних безпосередньо з навчанням, передбачений законодавством обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину в період її навчання, суд приходить до висновку, що у відповідача ОСОБА_2 є встановлений законодавством обов`язок та фактична можливість надання матеріального утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, та вважає правильним визначити аліменти на утримання ОСОБА_3 на час навчання у Закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітнього сина за період його навчання.

Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 гривень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

За правилом ч. 2 цієї статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із першою заявою по суті, якою є позовна заява, не подала до суду попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до акту виконаних робіт від 31 серпня 2021 року за договором про надання професійної правничої допомоги, який був укладений позивачем з адвокатом адвокатського об`єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенком О.П. 26 серпня 2021 року, позивачу надавалась професійна правнича допомога по наданню консультацій з питань сімейного та цивільно-процесуального законодавства, підготовці позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання до суду. Згідно з п. 4.3 договору про надання професійної правничої допомоги від 26 серпня 2021 року вартість послуг виконавця згідно з умовами даного договору в загальній сумі становить 700 гривень, у тому числі: роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного та цивільно-процесуального законодавства - 1 година - 200 гривень; вивчення документів та підготовка позову до суду - 1 година - 500 гривень (а.с.31-34).

Таким чином, позивачу на час подання позовної заяви було відомо попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З огляду на те, що під час розгляду справи позивач разом з першою заявою по суті спору не подала до суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18.

Враховуючи, що позивач при поданні позовної заяви звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та виходячи зі змісту ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258- 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 01 вересня 2021 року і до закінчення ним навчання у Закладі вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 09 листопада 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич