І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Фалькової І.М.,
Справа № 629/4416/21
Номер провадження 2/629/1312/21
відповідач Лозівська міська об`єднана територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області
третя особа Лозівська районна державна адміністрація Харківської області
третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу про визнання права на земельну частку (пай)
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті брата - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказом прийняття спадщини є свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.07.2019р. за № 1104 та № 1107. На момент відкриття спадщини будь - яких відомостей про те, що його покійний брат мав право отримати земельну частку (пай) ділянку були відсутні. У липні 2020 року, вивчаючи документи, які залишились після смерті брата, позивач з`ясував, що той був позбавлений права на утримання земельної частки (паю), як член колишнього КСП ім. XX з`їду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області. Даний висновок ґрунтується на наявності виданого на його ім`я сертифікату ХА-хх№ 135680 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 19 вересня 2001 року, наявністю членства у колгоспі на час розпаювання земель колективної власності та вимог чинного законодавства. Згідно отриманого листа Архівного відділу Лозівської районної Державної адміністрації Харківської області від 17.07.2020 року № 01-38/27 та Додатків до нього, ОСОБА_2 було прийнято до членів КСП ім.. XX з`їду КПРС 02 лютого 1991 р. Згідно Архівної довідки Комунальної установи «Лозівський районний трудовий архів» Лозівської районної ради від 24 липня 2020 р. № 01-391, ОСОБА_2 був членом колгоспу починаючи з 1990 року по 1999 рік. Згідно листа Міськрайонного Управління у Лозівському районі та м.Лозовій Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 17.07.2020 р. та додатку до нього відомості про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_2 - відсутні. Згідно листа Лозівського міжрайонного прокурора від 09.02.2001 р. № 293/7/ж, ОСОБА_2 було повідомлено про сплату заборгованості по заробітній платі, а також, про те, що він включений до списку на отримання права на земельний пай. Разом з тим, Міськрайонним Управлінням у Лозівському районі та м. Лозовій Головного управління держгеокадастру у Харківській області надано копію Державного Акту на право колективної власності на землю, серія ХР-20-00-000474 разом зі списком громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства та списком пенсіонерів КСП ім.XX з`їду КПРС. У наданих списках, ОСОБА_2 не значиться. На момент отримання КСП ім.. XX з`їду КПРС Державного акта на право колективної власності на землю та розпаювання земель даного КСП брат позивача мав право на земельну частку (пай). Про не включення його брата ОСОБА_2 до списку громадян-членів колишнього КСП ім. XX з`їду КПРС позивачу стало відомо тільки після прийняття спадщини після його смерті, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає, що саме з цього часу почався відлік часу його права на отримання у власність земельної ділянки (паю). На підставі вищевикладеного, просить визнати за ним право на земельну частку (пай), без визначення меж в натурі, у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. ХХ з`їзду КПРС на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області.
Представник відповідача Лозівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області Тарабара Ю.В. в наданому суду відзиві на позов просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вказала, що за інформацією Архівного відділу Лозівської РДА від 15.07.2020 року, надано список осіб, що подали заяву на вступ в члени колгоспу, розглянуті на засіданні правління колгоспу. В даному списку осіб значиться ОСОБА_2 . Самого рішення правління КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області та протоколу яким би було вирішено ОСОБА_2 прийняти в члени КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області в матеріалах справи не значиться.Рішенням Шатівської сільської Ради народних депутатів № 15 від 14.09.1995 року землю КСП ім. XX з`їзду КПРС було передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. XX з`їзду КПРС зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 28.02.1996 року за № 11. Прізвище ОСОБА_2 у списку членів КСП ім. XX з`їзду КПРС що додається до акту відсутнє. За інформацією міськрайонного Управління у Лозівському районі та м. Лозова Головного управління Держгеокадастру в Харківській області від 17.07.2020 року, встановлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. XX з`їзду КПРС Лозівського району Харківської області записи щодо реєстрації сертифікату на ім`я ОСОБА_2 - відсутні. Також вищевказаним Управлінням надано копію розпорядження Лозівської районної державної адміністрації від 08 липня 1997 року №415 «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП ім. XX з`їзду КПРС», яким було затверджено кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай). В списку осіб ОСОБА_2 не значиться. В поданій позовній заяві Позивач зазначає, що ОСОБА_2 був членом колгоспу починаючи з 1990 року по 1999 рік. Але згідно поданої Позивачем архівної довідки від 24.07.2020 року № 01-391, ОСОБА_2 , працював в КСП ім. XX з`їзду КПРС з лютого 1990 року по грудень 1992 року, та з червня 1996 року по серпень 1999 року. Відповідно до узагальнення Судової палати у цивільних справах Верховного суду України «Про практику розгляду судами земельних спорів» від 01.09.2003 року - необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві. Якщо особа в добровільному порядку залишає колектив, ніякої участі в його роботі не бере, переходить на роботу в інше підприємство, то відпадають підстави вважати його членом колективу, з якого він фактично вибув. Таким чином з доказів наданих позивачем встановлено, що на момент одержання КСП ім. XX з`їзду КПРС акта на право колективної власності на землю, ОСОБА_2 не працював у підприємстві та не перебував у складі членів КСП ім. XX з`їзду КПРС. Акт на право колективної власності на землю зареєстровано 28.02.1996 року, а ОСОБА_2 почав працювати з червня 1996 року. До списку осіб, членів КСП ім. XX з`їзду КПРС, що додається до державного акта, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не включений. Позивач не має виданого Лозівською районною державною адміністрацією сертифікату про право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 . Щодо посилань позивача на наявність сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 19 вересня 2001 року, що підтверджує наявність членства у колгоспі на час розпаювання земель колективної власності ОСОБА_2 зазначила, що наявність майнового сертифікату не свідчить про членство ОСОБА_2 в КСП ім. XX з 'їзду КПРС на момент одержання КСП ім. XX з`їзду КПРС акта на право колективної власності на землю. Позивачем не надано доказів до суду про перебування його брата ОСОБА_2 у складі членів КСП ім. XX з`їзду КПРС на момент передачі земель КСП ім. XX з`їзду КПРС у колективну власність, не надано суду жодного доказу його членства у КСП ім. XX з`їзду КПРС. Крім того, позовна заява не містить будь-якої інформації про вжиті за життя ОСОБА_2 заходи про отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим можна прийти до висновку що він протягом 25 років з моменту розпаювання земель КСП ім. XX з`їзду КПРС не вчиняв жодної дії щодо набуття права на земельну частку (пай). Таким чином, позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець як член колгоспу був прийнятий і перебував у складі членів КСП на період одержання останнім державного акта на право колективної власності на землю від 28.02.1996 року. Доказів того, що цим підприємством вирішувалося питання надання останньому земельної частки (паю) матеріали справи також не містять. Отже, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається, що ОСОБА_2 був членом КСП і відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, переданих у колективну власність» мав право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель колективної власності вказаного КСП. З викладеного вище, можна зробити висновок, що відсутність у спадкодавця сертифікату на право на земельну частку (пай) у колишньому КСП, позбавляє позивача можливості визнання за ним у порядку спадкування права власності на вказаний земельний пай. Враховуючи вищевикладене, вважає вимоги позивача не доведеними та не підтвердженими належними доказами, такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, зокрема з тих підстав, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що його брат ОСОБА_2 був членом КСП ім. XX з`їзду КПРС на час передачі земель у колективну власність, проведення розпаювання і видачі сертифікатів та не надано доказів неправомірності невключення його до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Чернявський А.В. в наданих суду поясненнях на позов просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказав, що пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.
Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту.
Позивачем не надано доказів включення спадкодавця до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є: сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Документи якими посвідчується право на земельну частку (пай) спадкодавцем не отримувались.
Право спадкоємців на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, однак, при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай), суд повинен з`ясувати, чи був спадкодавець членом КСП на час реєстрації державного акта на право колективної власності на землю та чи був спадкодавець внесений до списку осіб, що додається до відповідного державного акта.
Отже, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
Позивач ОСОБА_1 в наданій відповіді на відзив зазначив, що доводи відповідача про відсутність в матеріалах справи рішення правління КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області та протоколу, яким би було вирішено ОСОБА_2 прийняти в члени КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області в матеріалах справи не значиться; про відсутність прізвища ОСОБА_2 у списку членів КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області, що додається до акту, та те, що на момент одержання КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с.Шатівка Лозівського району Харківської області акта на право колективної власності на землю, ОСОБА_2 не працював у зазначеному підприємстві, акт на право колективної власності на землю зареєстрований 28.02.1996 року, а ОСОБА_2 почав працювати у вказаному підприємстві з червня 1996 року, спростовуються нормами законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин.
Згідно ст.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу X "Перехідних положень" Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою.
Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14- 17-2-П1580/4251 роз`яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП.
Окрім того, із архівної довідки від 24.07.2020 року № 01-391 вбачається, що ОСОБА_2 працював в КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с.Шатівка Лозівського району Харківської області з лютого 1990 року по грудень 1992 року та з червня 1996 року по серпень 1999 року.
Також, розпорядженням Лозівської районної державної адміністрації № 415 «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовах кадастрових гектарах по КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с.Шатівка Лозівського району Харківської області, 08.07.1997 року було затверджено кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай).
Отже, на день затвердження списків осіб, що мають право на земельну частку (пай), ОСОБА_2 працював (з червня 1996 року по серпень 1999 року) в КСП ім.ХХ з`їзду КПРС с.Шатівка Лозівського району Харківської області та мав право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити позивачу із земель резервного фонду Лозівської міської територіальної громади.
Представник третьої особи Лозівської районної державної адміністрація Харківської області Туранська М.А. у судове засідання не з`явилась, в наданому суду клопотанні просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Зазначила, що в наявних матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що брат позивача ОСОБА_2 станом на дату видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП ХХ з`їзду КПРС не лише перебував у трудових відносинах з КСП, а був його членом. Крім того, з часу паювання земель КСП ХХ з`їзду КПРС минуло близько 25 років, і термін позовної давності сплив ще за життя брата позивача.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Остапенко С.Ю. у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 03.07.2020 державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області /а.с.11, 12/.
ОСОБА_2 працював у колгоспі КСП ім. ХХ зїзду КПРС с Шатівка Лозівського району Харківської області з лютого (10 л/д) 1990 року по грудень (включно) 1992 року, та з червня (11л/д) 1996 року по серпень (2 л/д) 1999 року, що підтверджується архівною довідкою № 01-391 від 24 липня 2020 року /а.с.14/.
Згідно списку осіб, які подали заяву на вступ в члени колгоспу, розглянуті на засіданні правління колгоспу, у вказаному списку значиться ОСОБА_2 /а.с.15/. Рішення правління КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області та протокол, яким було розглянуто питання про прийняти в члени КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.
Як вбачається з Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-20-00-000475 від 28 лютого 1996 року, рішенням Шатівської сільської Ради народних депутатів № 15 від 14 вересня1995 року КСП ім. XX з`їзду КПРС було передано у колективну власність 5364.4 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 11 /а.с. 29-30/. Прізвище ОСОБА_2 у списку членів КСП ім. XX з`їзду КПРС що додається до Державного акту № ХР-20-00-000475 відсутнє /а.с.31-41/.
Як вбачається з розпорядження Лозівської районної державної адміністрації від 08 липня 1997 року № 415 «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП ім. XX з`їзду КПРС», вказаним розпорядженням було затверджено кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай). В списку осіб ОСОБА_2 не значиться /а.с.18, 19-27/.
За інформацією міськрайонного Управління у Лозівському районі та м. Лозова Головного управління Держгеокадастру в Харківській області від 17.07.2020 року, встановлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. XX з`їзду КПРС Лозівського району Харківської області записи щодо реєстрації сертифікату на ім`я ОСОБА_2 відсутні /а.с.17/.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) /стаття 1216 ЦК України/.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що його брат ОСОБА_2 був членом колишнього КСП ім. ХХ з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області та мав право на земельну частку (пай).
За п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
З огляду на вищевикладене, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.
Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства (п. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»).
За змістом статей 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.
Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП (постанова КЦС ВС від 17.03.2020 року у справі №396/1683/18-ц).
Судом встановлено, що в справі відсутні докази, що на час паювання позивач перебував в числі членів КСП, оскільки ОСОБА_2 працював у колгоспі КСП ім. ХХ зїзду КПРС с Шатівка Лозівського району Харківської області з лютого (10 л/д) 1990 року по грудень (включно) 1992 року, та з червня (11л/д) 1996 року по серпень (2 л/д) 1999 року. Згідно списку осіб, які подали заяву на вступ в члени колгоспу, розглянуті на засіданні правління колгоспу, у вказаному списку значиться ОСОБА_2 . Разом з тим, рішення правління КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області та протокол, яким було розглянуто питання про прийняти в члени КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.
Також, судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 не включений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю від 28 лютого 1996 року, виданого на підставі рішення Шатівської сільської ради народних депутатів від 14 вересня 1995 року № 15. Водночас, дії колгоспу щодо не включення до списку громадян-членів КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області, які мають право на земельний пай, сам ОСОБА_2 за життя не оскаржував та, відповідно, питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у нього права на земельну частку (пай), за його життя не вирішувалося.
У відповідності до вимог ст. 77-81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що померлий ОСОБА_2 був членом КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області на час передачі у колективну власність землі, мав право на земельний пай, але помилково не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. XX з`їзду КПРС с. Шатівка Лозівського району Харківської області.
Отже, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд доходить висновку, що право, яке просить позивач визнати за ним у порядку спадкування, ОСОБА_2 як спадкодавець за життя не набув, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай).
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лозівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, треті особи Лозівська районна державна адміністрація Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1
Повний текст рішення виготовлено 16.11.2021.
Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ