Справа № 283/2271/20
провадження №2/283/124/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

14 січня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

24.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики.

Предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 06.07.2020 року у розмірі 130778 грн. та понесених судових витрат.

Підставою позовних вимог є те, що 06.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки останньої, за яким ОСОБА_1 передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 133200 грн., які відповідач зобов`язувалася повернути до 06.09.2020 року. Однак у строк, обумовлений у розписці ОСОБА_2 кошти у повному обсязі не повернула, а лише частково у сумі 2422 грн. та взятих на себе зобов`язань не виконала. Отже борг відповідача перед позивачем складає 130778 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належними чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов ОСОБА_1 з доказами до нього не подала.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

06 липня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, написаної власноруч відповідачем, за яким позивач передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 133200 грн., які відповідач зобов`язувалася повернути до 06 вересня 2020 року (а.с.5).

Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов позики, підписано позичальником.

Однак у строк, обумовлений у розписці ОСОБА_2 кошти ОСОБА_1 у повному обсязі не повернула, а лише частково у сумі 2422 грн. та взятих на себе зобов`язань не виконала.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Також у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1307,78 грн.

Керуючись ст. 12,23,76,81,141,200,258,265,273,274,280,289 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 06 липня 2020 року в розмірі 130 778 (сто тридцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1307,78 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя