Справа № 344/8564/21
Провадження № 2/344/2938/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що з 11/04/2000 року сторони перебували у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . Сторони проживають окремо, неповнолітній син перебуває на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач двічі самостійно надав кошти на утримання сина по одній тисячі гривень, однак ці платежі були нерегулярними, їх не вистачало на забезпечення інтересів дитини. Тому позивач просила суд присудити стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання сина в сумі 3000 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка просила суд задовольнити позов та надала перед судом пояснення про те, що їй складно одній утримувати двох дітей, обов`язки батьків щодо утримання дитини одинакові і рівні, дитина потребує харчування та одягу; відповідач працює офіційно і неофіційно таксистом, інших утриманців не має, має змогу сплачувати аліменти; офіційно відповідач лише числиться працівником, але в дійсності весь час виконує роботу таксиста і має постійний дохід в сумі 12000 гривень щомісячно. Тому позивачка просила суд стягувати з відповідача на свою користь 3000 гривень.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення про те, що відповідач працює тільки офіційно, але не в змозі сплачувати аліменти в сумі 3000 гривень, двічі надав по 1000 гривень безпосередньо сину і може сплачувати аліменти по 1500 гривень.

Відповідач подав суду письмовий відзив, відповідно до якого погодився сплачувати аліменти в сумі 1500 гривень; автомобіль відповідачу не належить; у відповідача є батьки; ще розглядається спір про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки сторін; у позивача стабільний та високий дохід косметолога; спільно в шлюбі сторони придбали будинок.

Судом встановлено наступні обставини.

27/01/2020 рішенням Івано-Франківського міського суду розірвано шлюб сторін і залишено проживати сина сторін з позивачкою.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано сторін спору.

Відповідно до довідки №13907 позивач та син сторін спору проживають спільно.

Відповідно до довідки №138 син сторін навчається у ліцеї.

Відповідно до довідки від 31/05/2021 дохід відповідача з 01/12/2020 по 31/05/2021 склав 17500 гривень від роботи настроювачем музичних інструментів.

Відповідно до відомості про застраховану особу за відповідача сплачувались соціальні внески роботодавцем.

Обставину сплати двічі відповідачем своєму сину по 1000 гривень визнала позивачка та представник відповідача, а також відповідач за його письмовим поясненням.

Відповідно до інформації №233692341 за відповідачем зареєстровано речові права на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про доходи від 06/07/2021 з 01/01/2021 по 30/06/2021 позивач отримала «0» гривень доходу у ФОП ОСОБА_6 .

Відповідач подав суду виписки із медичних карток його матері.

Однак сама по собі інформація про діагноз матері відповідача не визначено процесуальним законом в якості правової підстави для відмови позивачу в позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

В ч. 4 ст. 77 ЦПК України вказано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже позивачка довела перед судом, що дитина сторін перебуває на її лише утриманні, а відповідач має дохід від роботи в музичній школі та від водія таксі, розмір якого відомий позивачу з підстав спільного проживання сторін та про який відповідач відмовився надати суду інформацію. Також в судовому засіданні позивач надала перед судом пояснення про те, що у фактичній власності відповідача перебуває автомобіль, який використовується для надання послуг таксі, який отримано від відповідного доходу, хоча автомобіль не оформлений на відповідача юридично як і його діяльність з надання послуг таксі.

Таким чином позивачем доведено перед судом, що у відповідача є дохід, який забезпечує можливість сплачувати відповідні аліменти, а також у відповідача є витрати на себе, які вказують, що у нього є можливість виконувати його обов?язок зі сплати аліментів у відповідному розмірі.

Крім цього представник відповідача в судовому засіданні, а відповідач в його письмовому запереченні проти позову вказали, що відповідач має можливість і бажання сплачувати позивачці по 1500 гривень, а також надає безпосередньо сину по 1000 гривень в якості аліментів.

Отже саме відповідачем та його представником доведено перед судом, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти в сумі 2500 гривень на утримання саме сина сторін.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно аліменти в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

аліменти стягувати з 31/05/2021 і до досягнення дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

в іншій частині позову відмовити.

стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 908 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Головуючий суддя Бородовський С.О.