Справа № 352/338/21
Провадження № 2/352/482/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до голови ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняка Олега Васильовича, КП «Тисменицька інвестиційна компанія» про скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

Позивач 18.02.2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідача голови ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняка О.В. про скасування наказу, у якому просив скасувати наказ голови ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняка О.В. № 10 від 05.02.2021 р. про внесення змін до наказу № 6 від 14.01.2021 р. «Про нарахування та виплату премій працівникам комунального підприємства «Тисменицька інвестиційна компанія».

Ухвалою суду від 16.04.2021 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено КП «Тисменицька інвестиційна компанія».

Заявлений позов обґрунтовував тим, що наказом голови ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняка О.В. № 10 від 05.02.2021 р. внесено зміни до наказу № 6 від 14.01.2021 р. «Про нарахування та виплату премій працівникам комунального підприємства «Тисменицька інвестиційна компанія» та зменшено розмір премії працівникам підприємства, у тому числі позивачу як заступнику директора з 19000 грн. до 9500 грн. Вважає оскаржуваний наказ незаконним, оскільки він суперечить ст.58 Конституції України.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, уточнивши позовну вимогу, просив скасувати оскаржуваний наказ № 10 від 05.02.2021 р. у частині, що стосується безпосередньо його. Пояснив, що оскільки премія йому була фактично виплачена, то відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу порушено чинне законодавство України; наказом № 6 від 14.01.2021 р. його було премійовано за грудень 2020 р., тому відповідач не міг переглядати розмір даної премії. Просив позов задоволити.

Відповідач голова ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняк О.В. у судове засідання не зявився, у наданому суду відзиві позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що наказом № 6 від 14.01.2021 р. вирішено виплатити премії за належне оформлення та взяття участі у тендерних процедурах, за підсумками виконуваної роботи у грудні та з нагоди державного свята Різдва Христового, зокрема, позивачу в розмірі 19000 грн. У той же час, як позивач прийнятий на роботу тільки 08.12.2020 р., міг брати участь виключно в одній тендерній процедурі, державне свято мало місце ще 07.01.2021 р., а нумерація самого наказу, з урахуванням попередніх наказів, свідчить про його сумнівний характер. Крім того, таке преміювання не слід вважати премією за грудень, так як 11.01.2021 р. позивачу було виплачено заробітну плату разом із премією за даний звітний період. З цього приводу було проведено позаплановий захід державного нагляду Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області, порушень у частині виплати премій виявлено не було.

Представник відповідача КП Тисменицька інвестиційна компанія» Устінський А.В. у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на ті ж підстави, які вказані у відзиві голови ліквідаційної комісії Федуняка О.В. Пояснив, що дане підприємство було створене в червні 2020 р., однак до грудня 2020 р. на ньому працював всього один працівник, позивач прийнятий на роботу на посаду заступника директора підприємства з 08.12.2020 р. згідно наказу від 07.12.2020 р. 11.01.2021 р. позивач отримав заробітну плату (оклад + премія) у розмірі 15295 грн. (після відрахування податків та обовязкових платежів) за грудень. Оскільки було встановлено, що дане підприємство не є самоокупним та по суті дублює функції іншого підприємства, то 16.01.2021 р. призначено голову ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» та розпочато процедуру ліквідації. Премія позивачу була зменшена на половину, так як в першій половині місяця відповідач ОСОБА_2 не міг оцінити виконання трудових обов`язків позивачем, а в другій половині січня ним було встановлено невиконання прямих вказівок та відсутність підстав для преміювання. Крім того, позивач обрав неефективний спосіб захисту, оскільки не заявив вимогу про стягнення коштів. Просив у позові відмовити.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що наказом відповідача КП «Тисменицька інвестиційна компанія» № 6 від 07.12.2020 р. позивача ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника директора з 08.12.2020 р. (а.с.44).

Відповідно до наказу КП «Тисменицька інвестиційна компанія» № 3 від 24.12.2020 р. з метою заохочення ефективної роботи працівників та з нагоди державного свята Нового року позивачу нараховано премію у розмірі 7409,23 грн. (а.с.47).

Згідно розрахункової відомості за грудень 2020 р. (а.с.49) та заключної виписки за період з 01.12.2020 р. по 01.03.2021 р. (а.с.25-26) позивач 11.01.2021 р. отримав зарплату за грудень 2020 р. у розмірі 15295 грн., з яких оклад 11590,77 грн., премія 7409,23 грн., за мінусом податків і обовязкових платежів, а 16.01.2021 р. позивач отримав зарплату за січень 2021 р. у розмірі 15295 грн.

Наказом КП «Тисменицька інвестиційна компанія» № 6 від 14.01.2021 р. з метою заохочення ефективної роботи працівників, за належне оформлення та взяття участі у тендерних процедурах, за підсумками виконуваної роботи у грудні та з нагоди державного свята Різдва Христового працівникам компанії нараховано премію, у тому числі позивачу в розмірі 19000 грн (а.с.48).

Рішенням Тисменицької міської ради від 16.01.2021 р. припинено КП «Тисменицька інвестиційна компанія» шляхом його ліквідації та створено ліквідаційну комісію.

Наказом голови ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняка О.В № 10 від 05.02.2021 р. внесено зміни до наказу № 6 від 14.01.2021 р. «Про нарахування та виплату премій працівникам комунального підприємства «Тисменицька інвестиційна компанія» у частині розміру премії працівникам, у тому числі позивачу, якому нараховано премію у розмірі 9500 грн (а.с.4).

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобовязаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Аналогічні положення містяться у ст.15 Закону України «Про оплату праці».

За змістом ст.2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Так, основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри надбавок, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника надбавок обовязково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено колективним договором.

Частина четверта ст.97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру надбавки, позбавлення працівників надбавок повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2790цс16.

Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням положень норм матеріального права, суд дійшов висновку, що з боку відповідача не мало місця погіршення умов оплати праці позивача. Крім того, посилання позивача на ст.58 Конституції України є безпідставним, так як дана норма не поширюється на спірні правовідносини і стосується виключно нормативно-правових актів.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що відповідно до загальних положень ст. 1 і 2 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати за працю на підставі трудового договору залежить від професійно-ділових якостей працівника, складності й умов виконуваної ним роботи, результатів останньої та господарської діяльності підприємства і що за своєю структурою заробітна плата складається із основної та додаткової, а також із заохочувальних і компенсаційних виплат; до числа останніх, зокрема, віднесені премії за спеціальними системами і положеннями.

Згідно п.8 вказаної постанови при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Судом встановлено, що в КП «Тисменицька інвестиційна компанія» положення про преміювання не приймалось, колективний договір не підписувався, будь-який інший акт, що визначав би умови та розмір оплати праці працівникам, відсутній.

Із системного аналізу ч. 2, 3 ст.97 КЗпП України, ч.3 ст.2, ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про оплату праці» вбачається, що премія є заохочувальною виплатою, яка є винагородою за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи і досягнення, здійснюється відповідно до особистого внеску працівника у загальні результати роботи та не належить до обов`язкових виплат. Право на призначення або позбавлення премії надано керівнику.

За положеннями ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Позивачем не спростовано посилання відповідача на невиконання ним прямих вказівок та відсутність підстав для преміювання. Позивач не заперечував встановленої судом обставини щодо отримання ним 11.01.2021 р. премії за грудень 2020 р. у розмірі 7409,23 грн.

Тому суд критично оцінює твердження позивача про те, що наказом № 6 від 14.01.2021 р. його премійовано за грудень 2020 р.

Щодо призначення премії працівнику з нагоди державного свята, то суд зазначає, що встановлення будь-якої премії здійснюється з урахуванням особистого внеску працівника у загальні результати роботи та встановлюється за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи і досягнення.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем головою ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняком О.В. у межах повноважень, за відсутності праці понад встановлені норми, з урахуванням трудової діяльності позивача у період з 16.01.2021 р. до 31.01.2021 р., у зв`язку з фактичним припиненням діяльності підприємства, а відтак і відсутністю виконання будь-яких робіт, відсутністю будь-якого поліпшення показників індивідуальної та колективної праці працівників та підприємства в цілому, правомірно прийнято оскаржуваний наказ.

Разом з тим, суд звертає особливу увагу на те, що відповідно до направлення за № 1795 від 10.03.2021 р. Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області у період з 11.03.2021 р. до 12.03.2021 р. проведено позапланову перевірку додержання КП «Тисменицька інвестиційна компанія» законодавства про працю (а.с.73).

Відповідно до акту від 12.03.2021 р. № ІФ 301/532/АВ (а.с.66-70) та припису від 12.03.2021 р. № ІФ 301/532/АВ/П (а.с.77), складених інспектором праці Соловйовим В.В., виявлено порушення щодо виплати заробітної плати директору ОСОБА_3 у січні 2021 р. не у повному розмірі.

Інших порушень законодавства про працю Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області не встановлено.

Крім того, суд вважає необґрунтованим твердження позивача щодо фактичної виплати на момент прийняття оскаржуваного наказу премії, встановленої наказом № 6 від 14.01.2021 р. Вказане твердження спростовується встановленими у судовому засіданні обставинами, жодних належних і допустимих доказів на його обґрунтування суду не надано.

Суд зазначає, що судове рішення про скасування оскаржуваного наказу в частині, яка стосується позивача, не буде підставою для автоматичної виплати відповідачем позивачу премії, так як трудові відносини між сторонами припинені, а повний розрахунок заробітної плати проведено ще 23.03.2021 (а.с.57).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 р. у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 р. у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021р. у справі за № 910/10011/19.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судовий збір залишається за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до ст.97 КЗпП України, ст. 2, 15 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_1 до голови ліквідаційної комісії КП «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняка Олега Васильовича, КП «Тисменицька інвестиційна компанія» про скасування наказу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: голова ліквідаційної комісії Комунального підприємтва «Тисменицька інвестиційна компанія» Федуняк Олег Васильович, м. Тисмениця, вул. Галицька, буд. 32, Івано-Франківської області;

Комунальне підприємство «Тисменицька інвестиційна компанія», м. Тисмениця, вул. Галицька, буд. 32, Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 03.11.2021 р.

Суддя М.М.Хоминець