ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1299/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/710/15-ц Категорія: на ухвалу Білик О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ;

виконавець - державний виконавець Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції;

стягувач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року за скаргою ОСОБА_1 на постанову ВП № 33702687 від 27 січня 2015 року державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 , звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на постанову ВП № 33702687, винесену 27 січня 2015 року державним виконавцем Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Скаргу обґрунтовував тим, що на виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року, (справа № 2318/1249/2012 № 2/2318/794/2012), 02 серпня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 161 921,90 грн.

У скарзі зазначено, що 23 жовтня 2013 року Уманським РВ ДВС винесена постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_1 , а саме комбайн ФГ «Зустріч». Заявник оскаржував відповідну постанову Уманського РВ ДВС, однак ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області постанову залишено в силі. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області ухвалу Уманського міськрайонного суду скасовано та направлено на новий судовий розгляд.

Крім того, у скарзі зазначається, що державним виконавцем Уманського РВ ДВС скасовано постанову від 23 жовтня 2013 року про накладення арешту на комбайн ФГ «Зустріч».

Постановою державного виконавця Уманського РВ ДВС від 27 січня 2015 року відкрито нове виконавче провадження № 33702687 та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

ОСОБА_1 зазначав, що він повідомляв Уманське РВ ДВС про наявність його частки в ТОВ ВТФ «Сяйво», також надано перелік касових ордерів, за якими кошти вносились в касу товариства, однак його повідомлення було проігноровано, тоді як сума боргу ТОВ ВТФ «Сяйво» перед ним становить понад 400 000 грн.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 просив суд постановити ухвалу, якою визнати дії Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2015 року, щодо комбайна належного ФГ «Зустріч» протиправними та скасувати постанову.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2016 року у даній справі скасовано, та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року за результатами повторного розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 27 січня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець вживав заходи для встановлення даних про участь ОСОБА_1 як засновника в ТОВ ВТФ «Сяйво» та, перевіривши інформацію, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців, станом на 2014 рік, державний виконавець встановив, що дані про ОСОБА_1 як засновника ТОВ ВТФ «Сяйво» (код 03567635) у Реєстрі відсутні. При цьому, ОСОБА_1 доказів, які б спростовували ці обставини до суду не надав.

Суд вказав, що державний виконавець здійснював перевірку майнового стану боржника в повному обсязі і наклав арешт на комбайн лише після того як не виявив іншого ліквідного та безспірного майна чи коштів за рахунок яких можливо виконати рішення суду. У свою чергу ОСОБА_1 , не зважаючи на ту обставину, що рішення суду виконується з 2012 року не навів доказів, що ним як боржником вживалися активні дії спрямовані на його виконання та не довів в тому числі й судовими рішеннями належність йому коштів про які зазначає в скарзі, враховуючи, що вони не є безспірними.

Суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки оскаржувана постанова державного виконавця була винесена в межах його повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_1 , скасувавши постанову Уманського РВ ДВС від 27 січня 2015 року ВП № 33702687.

У апеляційній скарзі, крім обставин, викладених у скарзі на постанову державного виконавця, ОСОБА_1 вказує, що доказом повернення частки є не лист, в якому зазначено, що ОСОБА_1 виключено із товариства і на даний час він є учасником товариства, а копії бухгалтерських документів із зазначенням, що ОСОБА_1 отримав свою частку як у коштах, так і в майні. Вважає, що лист ТОВ ВТФ «Сяйво» не можна вважати належним доказом, а перевірку фінансового стану проведену Уманським РВ ДВС належною.

Зазначає, що станом на 31 січня 2006 року він був одним учасником ТОВ ВТФ «Сяйво» і будь-якої частки нікому не вступав, що можна перевірити матеріалами реєстраційної справи по ТОВ ВТФ «Сяйво».

Стверджує, що 23 вересня 2010 року його товариство в рейдерський спосіб було захоплено, щодо цих обставин іде слідство і в матеріалах слідства на запит слідчого керівник Поліщук О.В. надав відповідь, що розподілу балансу при виключенні ОСОБА_1 не проводилось, будь-якого майна не поверталось.

Вважає, що Уманським міськрайонним судом також проігноровано допит керівника ТОВ ВТФ «Сяйво», посилаючись на лист від ТОВ ВТФ «Сяйво», у якому вказано, що нібито скаржника виключено із товариства, відсутнє його прізвище і в реєстрі, але в листі не зазначено чи поверталась ОСОБА_1 його частка чи майно.

Крім того звертає увагу, що комбайн «Клас» Мега-208 придбаний за сімейні кошти і є не його власністю, а згідно і з положеннями сімейного кодексу половина комбайну належить дружині скаржника.

Уманський відділ Державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23 липня 2021 року на електронну адресу суду надіслав відзив на апеляційну скаргу, який ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 липня 2021 року залишено без розгляду у зв`язку із поданням його після закінчення строку, встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, та відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились.

ОСОБА_3 27 липня 2021 року надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на погіршення стану здоров`я. Жодних підтверджуючих документів неможливості прибуття в судове засідання ОСОБА_3 не надано, тому колегія суддів вважає вказані ним причини для відкладення розгляду справи необґрунтованими та неповажними.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі статтею 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, а також тривалість розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову державного виконавця від 27 січня 2015 року - з лютого 2015 року, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи без участі учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Уманському РВ ДВС Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (перейменовано з Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції) з 03 серпня 2012 року перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2315/1249/2012 №2/2318/794/2012, виданого Уманським міськрайонний судом Черкаської області 02 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 160 000 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 листопада 2012 року,виділено з метою звернення стягнення у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2318/1249/2012, № 2/2318/794/2012, виданим Уманським міськрайонним судом Черкаської області 02 серпня 2012 року, з частки майна у фермерському господарстві «Зустріч», що належить боржнику ОСОБА_1 - зернозбиральний комбайн «КЛААС ДОМІНАТОР 208», номерний знак НОМЕР_1 , та надано дозвіл Уманському РВ ДВС на звернення стягнення на вказаний комбайн (т. 1 а.с. 27-28).

Постановою від 27 січня 2015 року в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на зернозбиральний комбайн марки «КЛААС ДОМІНАТОР 208 MEGA», н.з. НОМЕР_1 , що належить ФГ «Зустріч», засновником якого є ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 178 114,49 грн. та заборонено здійснення відчуження майна, що належить боржнику ОСОБА_1 (т. 1 а.с.2).

У своїй скарзі ОСОБА_1 вважає вказану постанову державного виконавця протиправною у зв`язку з тим, що на його думку, державним виконавцем не перевірено належним чином наявність у боржника коштів, на які можливо звернути стягнення.

ОСОБА_1 вказує, що у нього є частка у майні ТОВ ВТФ «Сяйво» у розмірі 34 % на суму 112200 грн.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надано список касових ордерів, за якими ним внесено кошти як поворотна фінансова допомога в касу ТОВ ВТФ «Сяйво» за період з 21 січня 2010 року по 21 вересня 2010 року.

Згідно листа ТОВ ВТФ «Сяйво» від 31 грудня 2014 року ОСОБА_1 в листопаді 2010 року виключений із складу учасників товариства і станом на дату надання повідомлення не має частки в товаристві. Також вказано, що на розгляді Уманського міськрайонного суду перебувають справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства про стягнення сум поворотної фінансової допомоги та позов Товариства до ОСОБА_1 про визнання відсутності правовідносин по договорам позики, визнання недійсними договорів позики, оскільки Товариство заперечує факт отримання позики від ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 37).

У матеріалах справи відсутні відповідні рішення суду, а ОСОБА_1 не надано належних доказів наявності у нього частки у майні ТОВ ВТФ «Сяйво», тому судом першої інстанції вірно визначено, що вказані скаржником обставини можливості звернення стягнення на грошові кошти не доведені належними доказами.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що державним виконавцем під час виконання вказаного рішення суду було належним чином перевірено наявність у боржника ОСОБА_1 грошових коштів, нерухомого та рухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення. У зв`язку з тим, що державним виконавцем не виявлено належних у боржника грошових коштів, на які може бути звернуто стягнення, виконавцем обґрунтовано винесено постанову від 27 січня 2015 року про накладення арешту на зернозбиральний комбайн марки «КЛААС ДОМІНАТОР 208 MEGA», н.з. НОМЕР_1 , що належить ФГ «Зустріч», засновником якого є ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 178 114,49 грн. та заборонено здійснення відчуження майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зазначений комбайн куплений за сімейні кошти і половина його належить дружині скаржника, спростовуються рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16 вересня 2013 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Фермерського господарства «Зустріч», Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області про визнання права власності на 1/2 частину майна та зняття з нього арешту.

При постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції застосовано відповідні норми матеріального права - Закону України «Про виконавче провадження» та ухвалено обґрунтоване судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи, наданих сторонами доказів, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду та задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування законного судового рішення та були предметом розгляду суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді