У Х В А Л А

про повторне залишення позовної заяви без руху

15.01.2021 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковальчук Олеся Василівна, до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковальчук Олеся Василівна, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2020 року до позовної заяви застосовано правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (у новій редакції) з усуненими недоліками, її копії для відповідача, а також сплати судового збору в сумі 840,80 грн., про що подати документ, що підтверджує його сплату у зазначеній сумі.

Позовна заява залишена без руху з тих підстав, що подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, без додержання вимог, викладених у п. п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме, не містить: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Позивач у позовній заяві посилається на те, що підставою для його проживання у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , став ордер на вселення від 13.07.1982 року. У порушення вказаних вимог до позову не додано доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема ордеру на вселення. Крім того, позовна заява не містить викладу обставин щодо проживання відповідача у квартирі на час звернення з даним позовом до суду, зазначення доказів, що підтверджують ці обставини, виходячи з того, що предметом позову є виселення відповідача з квартири. Крім того, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу немайнового характеру, однак у порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У даному випадку позивачеві слід було сплатити судовий збір та подати документ, що підтверджує його сплату в сумі 840,80 грн.

Ухвалу про залишення позову без руху направлено позивачеві та його представнику.

Представником позивача адвокатом Ковальчук О.В. подано до суду клопотання про усунення недоліків, до якого додано копію ордеру на вселення та квитанцію про сплату судового збору.

Таким чином, вищезазначених недоліків позивачем у повному обсязі не усунуто.

Суддя зауважує, що для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 11.12.2020 року, позивачу слід подати до суду належним чином оформлену позовну заяву (у новій редакції) з усуненими недоліками, її копію для відповідача. При цьому копію ордеру на вселення на виконання ухвали про залишення позову без руху надано лише в одному примірнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та повторно залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Суддя наголошує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У цих рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У зв`язку з наведеним, вимоги судді щодо усунення недоліків позовної заяви, зазначені в даній ухвалі про залишення повторно позовної заяви без руху щодо оформлення заяви у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковальчук Олеся Василівна, до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла повторно залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі неусунення у визначений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай