НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 жовтня 2021 рокуСправа № 322/514/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Губанова Р.О.,

секретар судового засідання Блажко О.П.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , законного представника малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

встановив

короткий зміст позовних вимог і рух справи:

3 червня 2021 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її ОСОБА_1 користь моральну шкоду в сумі 57 000 грн (п`ятдесят сім тисяч гривень); судові витрати стягнути з відповідачки ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 05.07.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила таке.

Вона являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був потерпілою особою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , а вона була його представником у цьому кримінальному провадженні, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000034 від 30.01.2019 за ч.1 ст.126 КК України.

В результаті вчинених умисних дій, яке досудовим слідством кваліфіковане за ч.1 ст.126 КК України, як вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

29.03.2021 року суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області винесено ухвалу про закриття зазначеного кримінального провадження за клопотанням обвинуваченої, відповідача по справі. Відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження відносно неї. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Вибачатися перед її сином ОСОБА_2 відмовилась, відреагувала на це нахабно. Станом на дату подання заяви, ОСОБА_2 на контакт не йде та вибачення в неї та її сина не просила, тобто у скоєному не визнає себе винною. Внаслідок зазначених протиправних дій її сину була спричинена моральна шкода. Наявність моральної шкоди вона обґрунтовує тим, що її син переніс душевні страждання у зв`язку із самим фактом спричинення йому фізичного болю, що не спричинили тілесних ушкоджень; душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що її син ОСОБА_3 боїться тепер ОСОБА_2 ; її син дуже малий, він не міг дати відпір ОСОБА_2 , яка на нього накинулась. Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов`язаних із вчиненням насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, яке спричинили дуже сильну моральну шкоду, а тим більше оцінивши в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені фактори, заподіяну моральну шкоду вона оцінила в 57000 гривень. На той час її малолітній син був учнем другого класу, це малолітня дитина, якому ОСОБА_2 своїми діями завдала не лише фізичну біль, а і принизила його своїми діями, нанесла моральних страждань, дала йому зрозуміти той факт, що вона, ОСОБА_2 старше за нього і може робити з ним, що їй заманеться.

Відповідачка подала на позовну заяву подано відзив, зі змісту якого випливало, що позивачем заявлено вимоги про відшкодування йому немайнової (моральної) шкоди, але будь-яких даних про те, що внаслідок її дій спричинена шкода здоров`ю ОСОБА_3 до суду не надано, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 визнала факт стискання нею вуха малолітньому ОСОБА_3 , пояснила свої дії «материнським інстинктом» направленим на захист своєї дитини від дій малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . Позов не визнала, з підстав наведених у відзиві.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

25.01.2019, близько 14:00 години, ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на той час учня 2-А класу опорного навчального закладу «Новомиколаївська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1» Новомиколаївської районної ради Запорізької області, після закінчення навчального процесу зайшла у класну кімнату учнів 2-А класу вказаного навчального закладу, розташованого по АДРЕСА_1 , де діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вчинення насильницьких дій, спрямованих на спричинення фізичного болю малолітнім ОСОБА_4 і ОСОБА_3 підійшла до учнівської парти, за якою сидів останній та схопила і стиснула його правою рукою за ліве вухо, супроводжуючи свої неправомірні дії гучною сваркою та висловлюванням претензій до ОСОБА_3 з приводу образ її малолітнього сина ОСОБА_5 (перед цим аналогічні дії були вчиненні щодо малолітнього ОСОБА_4 )

Вказані дії ОСОБА_2 були предметом досудового розслідування, за наслідком якого було направлено до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України.

29.03.2021 Новомиколаївським районним судом Запорізької області постановлено ухвалу про закриття зазначеного кримінального провадження за клопотанням обвинуваченої, відповідача по справі. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження відносно неї. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Обставини вказані в ухвалі Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29.03.2021 також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами і переглянутим відеозаписом на якому зафіксований слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснив, що на час конфлікту він працював директором Опорного навчального закладу «Новомиколаївська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1» Новомиколаївської районної ради Запорізької області. Під час уроку до нього звернулися працівники школи та повідомили про конфлікт, який відбувся в 2-А класі. Наступного понеділка, він запросив батьків дітей для вирішення конфліктної ситуації. ОСОБА_2 було запропоновано попросити вибачення у батьків та дітей, але вона погодилась вибачитись тільки перед батьками, а перед дітьми категорично відмовилася, тому батьки малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3 звернулися в правоохоронні органи.

Зазначені свідком обставини підтвердили під час судового розгляду позивачка і відповідачка.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає, що вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідачки малолітній ОСОБА_3 дійсно отримав фізичний біль, переніс стрес і моральні переживання, однак позивачкою не надано доказів (висновок експерта, довідка психолога або вихователя тощо) які б свідчили що глибина і тривалість душевних переживань малолітнього ОСОБА_3 були дійсно суттєвими, що давало підстави оцінити нанесену йому моральну шкода в сумі 57000 грн.

Враховуючи вказане, а також приймаючи до уваги відсутність достатніх та переконливих доказів на підтвердження розміру моральної шкоди, пред`явленої позивачкою до стягнення, зважаючи на принципи справедливості, розумності, суд визначає розмір моральної шкоди у сумі 3000 гривень.

Враховуючий той факт, що позивачкою заявлено позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (відповідно до п.6 ч.1. ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору), згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь держави судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 , законного представника малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , законного представника малолітнього ОСОБА_3 3000 (три тисячі гривень) моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 47,76 грн (сорок сім гривень 76 коп) витрат по сплаті судового збору.

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя Р.О. Губанов