18.10.2021 Справа № 756/7614/21
Ун.№756/7614/21
Пр.№2/756/4593/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Мартиненко К.Е.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи Кузьменка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати рішення, прийняте Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.02.2020 року про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 та зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2016 року на підставі заяви позивачки Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, її та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

28.02.2020 року рішенням прийнятим Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було скасовано реєстрацію місця проживання позивачки та її сина на підставі того, що під час подання заяви про реєстрацію місця проживання від 20.10.2016 року нею не зазначено, що на вищевказану квартиру накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 15.11.2007 року.

Позивачка вважає, що для реєстрації місця проживання у 2016 році надала до Відділу всі необхідні документи, для реєстрації свого місця проживання та сина, які передбачені законодавством України, будь яку, іншу інформацію вона надавати не повинна.

Після подання скарги ОСОБА_1 . Державною міграційною службою України, була проведена перевірка та на адресу Відділу був направлений акт проведення перевірки відповідності до вимог законодавства факту скасування відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації проживання громадянки ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання від 26.08.2020 року, у якому зазначені дії визнані неправомірними та надано час для усунення виявлених порушень. Однак, порушення так і не були усунуті.

На підставі цього, ОСОБА_1 вважає рішення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 .неправомірним та просить його скасувати.

В підготовчому судовому засіданні 30.07.2021 в якості третьої особи залучено ОСОБА_4 .

06.08.2021 третьою особою подані письмові пояснення, в яких він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки він є добросовісним набувачем квартири, зазначає, що на момент укладення договору іпотеки від 15.11.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» не були зареєстровані та не проживали малолітні та неповнолітні діти.

30.01.2014 року заочним рішенням суду Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/16790/13-ц, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її реалізації на прилюдних торгах 09.01.2020 року, переможцем яких і визнано ОСОБА_4

25.11.2020 заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва № 756/5928/20, яке набрало законної сили задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення позивача та будь-яких третіх осіб, які незаконно, без будь-якої правової підстави фактично перебувають в квартирі.

Вказує на те, що реєструючи своє місце проживання та місце проживання неповнолітнього сина у 2016 році позивач діяла неправомірно, всупереч умовам договору іпотеки, яким для реєстрації неповнолітніх дітей у квартирі, яка є предметом іпотеки необхідно отримати згоду іпотекодержателя, якої отримано не було.

Позивач та його представник - адвокат Чаплинський Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві просив позов задовольнити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

15 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/3796/82/64377, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала від позивача грошові кошти в сумі 412 080,00 грн. із розрахунку 12,750% річних строком до 15 листопада 2017 року.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії договору згідно графіку погашення кредиту за рахунок кожного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частини кредиту.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору відповідач зобов`язався щомісяця на часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 кредитного договору та відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору позивач має право вимагати дострокове погашення відповідачем заборгованості за кредитом, нарахованих процентів, у випадку невиконання відповідачем умов договору.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №014/3796/82/64377 від 15 листопада 2007 року між цими ж сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зареєстровано в реєстрі за № 2239.

Відповідно до умов договору, іпотека забезпечує вимоги банку, що випливають з умов кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, що можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору. Предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 05 червня 2000 року на підставі наказу від 24 травня 2000 року № 650-С/К.

Відповідно до умов договору іпотеки у разі порушення боргового зобов`язання, умов кредитного договору № 014/3796/82/64377, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов`язан, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попереждення про зверенння стягнення на предмет іпотеки. До умов договору, позивач вправі звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповернені у встановленому кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті сум процентів, або при несплаті у встановлений строк кредитним договором сум неустойки.

19 вересня 2008 року між цими ж сторонами був укладений кредитний договір № 8, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 61 855,00 доларів США строком на 120 місяців по 19.19.2018 р. зі сплатою 15 % річних.

Відповідно до вказаного договору, надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми кредиту на поточний рахунок відповідача, а позичальник в свою чергу зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячними ануїтентними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів.

19 вересня 2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки до кредитного договору № 8, відповідно до умов якого іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з умов кредитного договору № 8, шляхом передачі позивачем в іпотеку банку предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/3796/82/64377 (двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ).

Згідно з умовами договору, позивач вправі звернути стягнення на предмет іпотеки якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповернені у встановленому кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті сум процентів, або при несплаті у встановлений строк кредитним договором сум процентів, комісійної винагороди, неустойки.

10 вересня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору №8 про реструктуризацію кредиту, відповідно до умов якого тимчасово на періоди з 19 вересня 2010 року по 18 вересня 2011 року було зменшено розмір щомісячного платежу відповідача з остаточною датою погашення кредиту 19.09.2028 року.

23 листопада 2011 року між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту, відповідно до якого тимчасово на періоди з 19 грудня 2011 року до 18 грудня 2012 року було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором. На підставі цієї угоди фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилась на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати відсотків. А саме 03 січня 2013 року на суму залишкової заборгованості за відсотками.

Зазначені обставини встановлені постановою Київського апеляційного суду від 28.07.2021 у справі за унікальним №756/16790/13, якою залишено без змін рішення Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2014 у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2014 у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, в рахунок погашення заборгованості в сумі розмірі 808 729 грн. 40 коп., що утворилася за кредитними договорами від №014/3796/82/64377 від 15 листопада 2007 року, який було укладено між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою ОСОБА_1 , кредитним договором № 8 від 19 вересня 2008 року, який було укладено між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою ОСОБА_1 , звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 05 червня 2000 року на підставі наказу від 24 травня 2000 року № 650-С/К.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири в АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів та за рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку предмета іпотеки, задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за кредитними договорами №014/3796/82/64377 від 15 листопада 2007 року № 8 від 19 вересня 2008 року у розмірі 808 729 грн. 40 коп. з визначенням початкової вартості предмету іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 1 015 612, 00 коп.

Всі зазначені обставини встановлені постановою Київського апеляційного суду від 28.07.2021 у справі за унікальним №756/16790/13 і в силу положень ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

20.10.2016 року на підставі заяви позивачки Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, було зареєстровано її та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . На момент вчинення таких дій ОСОБА_1 була власником спірної квартири і мала безумовне право на користування та володіння нею. Її правомочності як власника щодо розпорядження квартири були обмежені іпотекою.

Позивачка для реєстрації місця проживання надала всі документи необхідні, для реєстрації свого місця проживання та сина, які передбачені ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в редакції, чинній на момент вчинення таких дій.

На момент укладання договорів іпотеки місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 у спірній квартирі зареєстровано не було.

Зі змісту договору іпотеки №2239з від 15.11.2007 вбачається, що ОСОБА_1 як іпотекодавець гарантувала, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не зареєстровані та не проживають малолітні та неповнолітні діти, а також відсутні неповнолітні діти, що мають право користування предметом іпотеки (п.5.1И). Крім того, згідно п.5.3 договору іпотеки іпотекодавець має право вчинювати будь-які юридично значимі дії щодо предмета іпотеки, виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя, зокрема, передавання предмета іпотеки у користування.

Частиною третьою статті 9 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки у користування.

Згідно з частиною третьою статті 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Аналізуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що всупереч вищезазначеним положенням Договору іпотеки та статтям 9, 12 Закону України "Про іпотеку" 20 жовтня 2016 року Позивач зареєструвала своє та свого сина, ОСОБА_5 місце проживання у спірній квартирі без згоди іпотекодержателя.

Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З огляду на вказані вище положення закону, питання щодо правомірності реєстрації місця проживання позивача та її неповнолітнього сина можуть бути предметом самостійних вимог заінтересованих осіб, однак вимоги про це в даному провадженні не заявлені.

Разом з тим, 28.02.2020 року Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було скасовано реєстрацію місця проживання позивачки та її сина на підставі того, що під час подання заяви про реєстрацію місця проживання від 20.10.2016 року нею не повідомлено, що на вищевказану квартиру накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 15.11.2007 року.

Згідно з ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до пункту 26 постанови КМУ від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

-заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

-рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

-свідоцтва про смерть;

-повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

-інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) та ін.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що станом на 28.02.2020 року для скасування Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 були відсутні законні підстави, а саме рішення суду, яке набрало законної сили щодо позбавлення їх права на житло, суд вважає, що приймаючи рішення про скасування реєстрації місця проживання відповідач - Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація фактично перебрав на себе повноваження суду щодо оцінки правомірності реєстрації місця проживання неповнолітньої особи у житлі, яке є предметом іпотеки без отримання попередньої згоди іпотекодержателя, у зв`язку з чим оскаржуване рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому, поновлюючи права позивача, порушені неправомірним рішенням суб`єкту владних повноважень, суд вважає правильним зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 5,10,11, 12, 13, 57-61,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати рішення, прийняте Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.02.2020 року про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, буд. 16.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.10.2021

Суддя А.М.Майбоженко