Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1176/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 30 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/1176/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Смарт Білдінг» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Смарт Білдінг»

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 , через представника адвоката Касянчука С.В., звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг». Просив розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №ВЕ2-9/108/2 від 30 листопада 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» та стягнути з ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» на свою користь: 616 500 грн. попередньо сплачених коштів за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру, штраф у розмірі 61 650 грн., пеню у сумі 30 825 грн.; 10 792,90 грн. трьох процентів річних; 8 631 грн. інфляційних втрат та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» уклали договір №ВЕ2-9/108/2 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. За умовами договору ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» зобов`язалося передати у власність ОСОБА_1 майнові права на квартиру по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених договором. Орієнтовний термін завершення будівництва та прийняття будинку в експлуатацію 01 вересня 2019 року. ОСОБА_1 сплатив платежі відповідно до графіку оплат у загальній сумі 616 500 грн., але станом на квітень 2020 року будівництво не завершене та візуально вбачається, що будується лише другий поверх будинку. ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» повністю порушило виконання взятих на себе зобов`язань за договором, внаслідок чого завершення будівництва, введення будинку в експлуатацію та оформлення права власності у передбачені договором строки неможливо. Відтак, наявні підстави для розірвання договору та повернення сплачених за договором коштів, а також належать до стягнення штраф, пеня, три відсотка річних та інфляційні втрати. Крім того, ОСОБА_1 заподіяно моральної шкоди, яка виразилася у нервових переживаннях через те, що квартира не була збудована вчасно, йому довелося прикладати додаткових зусиль для забезпечення себе та сім`ї тимчасовим житлом, витрачати додаткові кошти на вказані потреби.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року позов задоволений частково. Розірвано договір купівлі-продажу майнових прав №ВЕ2-9/108/2 від 30 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» та стягнуто з відповідача на користь позивача: 516 500 грн. авансового платежу; 61 650 грн. штрафу; 30 825 грн. пені. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 7 384 грн (судовий збір).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про наявність вини ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» щодо невиконання ним договірних зобов`язань в частині термінів введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оскільки положенням п.1.8 договору, укладеного між сторонами, визначено орієнтовний термін завершення будівництва та прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, а не визначає конкретний термін виконання зобов`язання. Вважає, що судом першої інстанції не досліджувалося, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що зобов`язання введення об`єкту в експлуатацію, як складова частина функцій замовника будівництва, що визначено містобудівним законодавством, належить здійснювати саме ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг». Посилається на те, що прийняття в експлуатацію закінчених об`єктів будівництва здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вважає, що відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених об`єктів будівництва належать не до цивільно-правових, а до публічно-правових, а тому склад цивільно-правового порушення зі сторони товариства відсутній, що виключає можливість застосування відповідальності у вигляді стягнення неустойки (пені). Разом з тим, вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав належної оцінки наданих ним доказів невиконання ОСОБА_2 грошових зобов`язань за договором, що останнім не заперечувалося.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Також просить вирішити питання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування таких витрат 22 400 грн.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, зазначених у ній. Пояснив, що просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вимог про розірвання договору, стягнення авансових платежів та неустойки відмовити у повному обсязі. Хоча відповідачем рішення суду першої інстанції у задоволеній частині вже виконано, але договором передбачений лише орієнтовний термін завершення будівництва та прийняття будинку в експлуатацію, що не містить жодних зобов`язань та має лише технічний характер, а тому не тягне для відповідача правових наслідків. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю і такі правовідносини є публічно-правовими, а тому відповідач не був зобов`язаний вчиняти дії, спрямовані на введення закінченого будівництвом будинку в експлуатацію. Відсутні підстави для стягнення неустойки, зокрема пені, про що викладена Верховним Судом правова позиція в справі №757/39364/15-ц.

Позивач та його представник апеляційну скаргу не визнали. Вважають, що судом ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні. Підтвердили ту обставину, що рішення суду першої інстанції вже виконано реально, авансовий платіж повернутий, а неустойка сплачена.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.655 та частини другої ст.656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно з частиною першою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до змісту частини другої ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 30 листопада 2018 року між ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладений договір №ВЕ2-9/108/2 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, за умовами якого ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» зобов`язалося передати у власність ОСОБА_1 , а останній зобов`язався прийняти у власність майнові права на трикімнатну квартиру (будівельний номер 108/2, проектна загальна площа 76,55 кв.м) в складі об`єкту будівництва: «Будівництво групи багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудовами приміщеннями та підземним паркінгом (1 черга) на землях запасу Оліївської сільської ради по АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором. Ціна майнових прав на квартиру за цим договором становить 842 050 грн. Відповідно до графіка оплати (додатку №1 до договору), який є невід`ємною частиною договору, покупцю слід було здійснити 25 платежів до 05 грудня 2020 року (перший платіж в сумі 350 000 грн. - до 05 грудня 2018 року, а останній платіж в сумі 20 502,16 грн. - до 05 грудня 2020 року). Умови договору допускають відстрочку оплати. Для цілей цього договору відмовою покупця від виконання договору є несплата 100% ціни майнових прав не пізніше дати останнього платежу.

Сторони домовилися, що орієнтовний термін завершення будівництва та прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію 01 вересня 2019 року (п.1.8 договору). Продовження цього терміну, за відсутності вини продавця, не буде вважатися порушенням умов цього договору.

Для цілей цього договору відмовою продавця від виконання договору є затримка орієнтовного терміну завершення будівництва та здача об`єкту будівництва в експлуатацію більше ніж на шість місяців. У разі, якщо така затримка сталася не з вини продавця, то будь-яка затримка завершення будівництва та здача об`єкту будівництва в експлуатацію не буде вважатися відмовою продавця від виконання договору (підпункт 4.4.2 пункту 4.4 договору).

Умовами договору передбачена відповідальність сторін. Так, пункт 7.2 договору передбачає, що у випадку односторонньої відмови від виконання цього договору однією із сторін без згоди на це другої сторони, сторона яка відмовилася, сплачує іншій стороні штраф у розмірі 10% від ціни майнових прав. У разі недотримання строків будівництва та здачі в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту будівництва понад строк 6 місяців від орієнтовного строку прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію (п.1.8 договору), продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від суми ціни базового активу за кожен день прострочення, але не більше 5% (підпункт 7.3.2 пункту 7.3 договору).

При розгляді даного спору суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що за загальним правилом, сформульованим законодавцем у ст.614 ЦК України, тягар доказування відсутності вини лежить на продавцеві, тобто відповідачу, який порушив зобов`язання. ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» не довело допустимими доказами, що вжило всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за правочином та своєї невинуватості належними чи допустимими доказами не довів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вину відповідача у тому, що у визначений сторонами договору орієнтовний термін будівництво не було завершено, а будинок не був введений в експлуатацію. У судовому засіданні сторони не заперечили та підтвердили той факт, що будівництво не завершене й наразі.

У своє виправдування відповідач й у апеляційній скарзі не наводить жодних поважних причини, які б перешкодили йому своєчасно завершити будівництво об`єкту, хоча саме від відповідача, як забудовника, який за умовами договору взяв на себе зобов`язання здійснити будівництво у визначений строк, залежить питання своєчасного закінчення будівництва. ТзОВ «Ріел Смарт Білдінг» без будь-яких обґрунтувань порушило зобов`язання здійснити будівництво, внаслідок чого до нього застосована неустойка (штраф та пеня), передбачена умовами договору.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами була укладена додаткова угода щодо перенесення строків введення будинку в експлуатацію.

Аргументи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував висновок Верхового Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі №757/39364/15-ц, є неприйнятними через відмінність обставин у наведеній справі і у справі, що переглядається у апеляційному порядку. Так, у першій справі продавець після сукупного настання подій (введення будинку в експлуатацію, отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта та повного розрахунку покупцем з компанією після обмірів бюро технічної інвентаризації) виконав взяті на себе зобов`язання щодо передачі майнових прав позивачу. У справі, що переглядається, сукупного настання подій не настало та продавець наразі так і не виконав взяті на себе зобов`язання щодо передачі майнових прав позивачу. Отже, у справах не тотожні умови договорів купівлі-продажу майнових прав на квартиру та різні обставини справи, а тому відмінні підстави для застосування неустойки у вигляді пені. У справі, на яку посилається скаржник, у відповідача не виникло обов`язку передати позивачу майнові права на квартиру, у зв`язку з чим були відсутні підстави для стягнення пені. У справі, що переглядається, позивач до 01 лютого 2020 року вносив платежі за графіком оплати та у відповідача виник обов`язок передати позивачу майнові права на квартиру, а припинення позивачем внесення платежів не спростовує висновки суду першої інстанції з приводу стягнення пені.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо розірвання договору у зв`язку з тривалим простроченням виконання зобов`язання з вини відповідача та стягнення неустойки при недотриманні строків будівництва висновків суду першої інстанції в частині розірвання договору, стягнення авансового платежу в сумі 516 500 грн., штрафу в сумі 61 650 грн. та пені в сумі 30 825 грн. не змінює, а тому апеляційний суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, оскільки останній ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідає приписам ст.375 ЦПК України.

Разом із тим, у відзиві на апеляційну скаргу порушено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з судовим розглядом даної справи в суді першої та апеляційної інстанції на суму 22 400 грн.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази мають подаватися до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До суду першої інстанції позивач доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з судовими розглядом справи в суді першої інстанції не подавав, а тому такі не можуть бути предметом розгляду у суді апеляційної інстанції.

Разом із тим, витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суду надано договір про надання правової допомоги, який укладений 02 квітня 2020 року між адвокатом Касянчуком С.В. та клієнтом ОСОБА_1 , у п.4.1 якого прописано, що позивач оплачує правничу допомогу з розрахунку 700 грн/година (а.с.173-177). Із акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25 січня 2021 року вбачається, що адвокат надав клієнту на стадії перегляду справи у суді апеляційної інстанції наступну правову допомогу: відзив на апеляційну скаргу 5 годин та участь у судовому засіданні 27 січня 2021 року 1 година. Також надана квитанція від 25 січня 2021 року на суму 22 400 грн. та ордер, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 25 січня 2021 року. Апеляційний суд не входить у обговорення питання співмірності послуг, оскільки з цього приводу клопотання іншою стороною не заявлено, а обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що передбачено положеннями частин четвертої та п`ятої ст.137 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то з відповідача на користь позивача належить стягнути 4 200 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу (6 годин х 700 грн).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Смарт Білдінг» залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Смарт Білдінг» (м. Київ, провулок Охтирський, 3, ЄРДПОУ 41795526) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_1 ) 4 200 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: