Справа № 481/893/21
Провадж.№ 2-і/481/1/21
УХВАЛА

/про заміну стягувача/

"27" липня 2021 р. м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ціпивко І.І., за участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області(далі-заявник) звернулося до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Обґрунтовуючи своє клопотання, заявник зазначив, що постановою Управління Пенсійного фонду України в Єданецькому районі Миколаївської області від 20.06.2012 року № 39 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 165-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виші штрафу в розмірі 1700 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 21.12.2016 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Управління Пенсійного фонду в Єланецькому районі припинено та 31.03.2017 року створено Новоодеське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області.

На виконання п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Новоодеське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Оскільки правонаступником всіх прав та обов`язків Новоодеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а саме, замінити Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що заяву слід вирішити на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду заяви.

20.06.2012 року постановою Управління Пенсійного фонду України в Єданецькому районі Миколаївської області № 39 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 165-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виші штрафу в розмірі 1700 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 21.12.2016 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Управління Пенсійного фонду в Єланецькому районі припинено та 31.03.2017 року створено Новоодеське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області.

На виконання п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Новоодеське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового провадження можливість вирішити питання щодо заміни стягувача його правонаступником, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви.

За таких обставин, враховуючи загальні засади судочинства та міжнародні гарантії доступу до правосуддя, суд вважає за можливе у такому випадку застосувати аналогію закону.

Так, Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме: право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до суду із заявою про видачу йому виконавчого листа та органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року в справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року в справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 та від 19 лютого 2020 року в справі № 2-3897/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою, і такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.55, ч. 1 ст.260, ч. ч. 1, 2, 5 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України, -

постановив:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача Управління Пенсійного фонду в Єланецькому районі Миколаївської області правонаступником Головним управлінням Пенсійного фондуУкраїни в Миколаївській області (; місце знаходження: 54020, м.Миколаїв,вул.Морехідна,буд.1) у виконавчому провадженні щодо стягнення із ОСОБА_1 штрафу.

Відповідно дост. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннямист. 354 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннямист. 355 ЦПК Україниапеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанціїМиколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 27.07.2021 року.

Суддя І.І.Ціпивко