Справа № 428/7412/21
Провадження № 2/428/1540/2021
04 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Шубочкіної Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Підгорної Я.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -
Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачем укладено кредитний договір. Також, між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», було укладено договір добровільного страхування кредитів № 02-01 від 25.03.2014. З додатку до вказаного договору добровільного страхування кредитів вбачається, що укладений між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» і відповідачем договір віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» направила ПрАТ «Українська страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок невиконання відповідачем свої зобов`язань за вищевказаним договором. Позивачем на підставі заяви було складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16 386,00 грн. Враховуючи, що до позивача перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути вказану суму з відповідача на свою користь.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
04.10.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з п. 1.1. кредитного договору № 2668 Л, укладеного 12.03.2014 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (надалі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі - позичальник), кредитодавець на підставі рішення Кредитного комітету № 1026 від 11.03.2014 надає позичальнику, а позичальник приймає у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених цим кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 9 000 грн. строком на 24 місяці з 12.03.2014 по 12.03.2016 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних.
Згідно з п. 3.6 вищевказаного договору, прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця.
25.03.2014 між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» (надалі - страхувальник, вигодонабувач, кредитор) та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (надалі - страховик), укладено договір добровільного страхування кредитів № 02-01.
Відповідно до п. 1.2 договору, предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані матеріальними збитками, які завдані страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.
Згідно з п. 1.3 договору, страховик здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та страхувальником, згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між страхувальником та страховиком (додаток № 1 до Договору страхування).
Підпунктом 2.1.1 договору встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу.
У відповідності до п.п. 4.4.6 Договору, страховик зобов`язаний протягом 5 робочих днів після отримання від страхувальника заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків здійснити виплату страхового відшкодування.
Відповідно до п. 5.7. Договору, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке страхувальник має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.
Згідно з п. 5.8 Договору добровільного страхування кредитів після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування.
У відповідності з Додатком № 1 до вищевказаного договору добровільного страхування кредитів, кредитний договір № 2668 Л від 12.03.2014, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 16 402,50 грн.
З наданої КС «Українська кредитна спілка» Виписки з рахунку відповідача № 215 від 24.05.2021 вбачається, що остання свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 16 386,00 грн.
17.05.2021 КС «Українська кредитна спілка» звернулася до позивача з заявою № 204 щодо здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку, пов`язаного із неповерненням відповідачем суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені терміни.
Згідно страхового акту № 150кр від 18.05.2021 страхова сума, яка підлягає сплаті страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія» внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків перед КС «Українська кредитна спілка» за отриманим кредитом відповідно до кредитного договору № 2668 Л від 12.03.2014 становить 16 386,00 грн., що було перераховано ПрАТ «Українська страхова компанія» на рахунок КС «Українська кредитна спілка» платіжним дорученням № 384 від 18.05.2021.
Крім того, на виконання вимог п. 5.8 вказаного вище договору добровільного страхування кредитів Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 235 від 24.05.2021 про сплату ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 2668 Л від 12.03.2014 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на суму 16 386,00 грн.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З ч. 1 ст. 612 ЦК України вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).
Відповідно до п. 16 ч. 4 ст. 6 вищевказаного Закону, до видів добровільного страхування може належати, зокрема, страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту).
З ч. 1 ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
В постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року по справі № 913/11/18 вказано, що сторонами у кредитному договорі з урахуванням принципу свободи договору (статті 6, 627 ЦК України) передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, допускає нарахування процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості.
Відтак, враховуючи умови договору, помилковим буде застосування до правовідносин сторін даного спору правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем страховику грошових коштів у межах фактичних витрат за договором добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту.
В даному випадку відповідач прострочила виконання зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість в сумі 16 386,00 грн., яку вона мала сплатити на користь кредитодавця.
Разом з тим, ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 02-01 від 25.03.2014 обов`язки і виплатило страхове відшкодування в рахунок погашення заборгованості відповідача, у зв`язку із чим до цього страховика перейшло право вимоги у межах фактично виплаченої суми відшкодування.
Доказів, які б підтверджували помилковість розрахунку кредитодавцем суми боргу позичальника до суду надано не було.
При цьому суд звертає окрему увагу на те, що згідно п. 3.6 кредитного договору, прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 1.1 договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця.
Тобто, нарахування процентів після закінчення строку надання кредиту в даному випадку відповідає умовам кредитного договору та вимогам ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.
Підводячи підсумок суд зазначає, що позовні вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія» слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 386,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 490 від 02.06.2021 про сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн.
Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна