РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/18960/19

Провадження № 22-ц/4815/701/21

Справа № 569/18960/19

Провадження № 22-ц/4815/701/21

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженнябез повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства "Люкс-Транс Луцьк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу внаслідок невиконання грошового зобов`язання,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського районного суду з позовом звернулось Приватне підприємство "Люкс-Транс Луцьк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу автобусів, яка складається з суми основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, на загальну суму 34 867 грн. 16 коп.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року позовні вимоги ПП «Люкс-Транс Луцьк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу внаслідок невиконання грошового зобов`язання задоволено повністю.Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішеннясуду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що: суд не врахував відзив на позовну заяву; залишив без розгляду клопотання про допит свідка та не дослідив належним чином договори купівлі-продажу транспортних засобів.

Просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року у справі 569/18960/19 за позовом Приватного підприємства "Люкс-Транс Луцьк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу внаслідок невиконання грошового зобов`язання скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Інші учасники справи у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не подали.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази на підтвердження того, що підприємство отримало грошові кошти від відповідача згідно укладених договорів № 0741/2016/110281 та № 0741/2016/110299, заявлений позов підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05.10.2016 року між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №0741/2016/110281, який був оформлений та підписаний в Сервісному центрі 0741 МВС України.

У відповідності до п. 1.1. Договору одна сторона (Продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (Покупцеві) транспортний засіб, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний транспортний засіб і сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму.

Предметом вказаного вище Договору купівлі-продажу є транспортний засіб, який має такі характеристики: марка VOLKSWAGEN LT 35 D, 2001 року випуску, тип автобус, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) - НОМЕР_2 .

Сторони дійшли згоди, що у відповідності до п. 3.1 договору купівлі-продажу ціна автобуса на момент укладання договору (досягнення усіх істотних умов та його підписання Сторонами) становить 12 000 грн.

Також, 05.10.2016 року між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та ОСОБА_1 був укладений ще один договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0741/2016/110299, який був оформлений та підписаний в Сервісному центрі 0741 МВС України.

У відповідності до п. 1.1. Договору одна сторона (Продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (Покупцеві) транспортний засіб, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний транспортний засіб і сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму.

Предметом вказаного вище Договору купівлі-продажу є транспортний засіб, який має такі характеристики: марка VOLKSWAGEN LT 35 D, 1998 року випуску, тип автобус, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 .

У відповідності до п. 3.1 договору купівлі-продажу ціна автобуса на момент укладання договору (досягнення усіх істотних умов та його підписання Сторонами) становить 12 000 грн.

Вищевказаними договорами передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити продавцеві повну ціну переданого транспортного засобу одразу після прийняття цього транспортного засобу (п.2.1. Договору).

Внаслідок укладення зазначених Договорів право власності на автобуси було переоформлене на нового власника - ОСОБА_1 .

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. (ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання.

Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5-7 даної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Інших доказів сторонами суду надано не було.

Відповідно до договорів купівлі продажу транспортних засобів від 05.10.2016 року №0741/2016/110281 та №0741/2016/110299передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами (п.2.1 Договору). Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.2.2 Договору).

Таким чином умовами договорів купівлі-продажу, укладених між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та ОСОБА_1 передбачено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна, та оформлюється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами, однак такий акт ОСОБА_1 не було надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції, тобто відсутній доказ, який підтверджує повну оплату вартості майна, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що судом не було допитано відповідача в якості свідка, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно вимог ч.1 ст.92 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Тобто, вирішення питання про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання про допит сторони у справі у якості свідка є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, зокрема й показаннями свідків.

Тобто, стверджуючи про оплату за вказаними договорами, відповідачу слід було надати на підтвердження цієї обставини відповідні фінансово-бухгалтерські документи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність повноважень адвоката позивача на підписання позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що повноваження адвоката підтверджені ордером без зазначення будь-яких обмежень.(а.с. 30) Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Отже, адвокат був наділений повноваженнями, які надані законом позивачу та будь-яких обмежень повноважень у представництві позивача не мав, в тому числі щодо підписання і подання позову від імені позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди із ухваленим у справі судовим рішенням.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Оскільки оскаржене рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, то судовий збір за її подання покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області Рівненської області від 18 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків