Справа № 507/1550/21
Провадження № 2/507/448/2021
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Вужиловського О.В.

за участю секретаря судового засідання - Вододюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Любашівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з належної померлому земельної ділянки площею 2.54 га на території Ясенівської сільської Ради Любашівського району Одеської області на підставі державного акту на парво приватної власності на землю серії ЯА № 264483. За життя, 15 лютого 20000 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів позивачу Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кобися серія ОД № 000352 виданий 04.04.1996 року та пайову книгу № 15 від 31.01.1996 року на основні засоби виробництва в КСП ім.Кобися. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано.

Позивач 14 вересня 2021 року звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у відкритті спадкової справи, так як померлий ОСОБА_2 заповів сертифікат про право на земельну частку (пай), а не належну йому земельну ділянку та рекомендував їй звернутись до суду для тлумачення заповіту.

Тому, вона змушена звернутись до суду з проханням розтлумачити заповіт.

У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення виклику, відзиву на позов не надав.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як видно з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РА № 264483 ОСОБА_2 являвся власником земельної ділянки площею 2.54 га на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с. 12).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із належної йому земельної ділянки.

Згідно Заповіту посвідченого головою та секретарем Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області 15 лютого 2000 року, який не змінено та не скасовано, ОСОБА_2 заповів свій Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кобися серії ОД №№000352 позивачу по справі, (а.с. 11)

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача.

Згідно п. 2.1 Глави 3 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства.

При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті.

Враховуючи зміст заповіту, позивач позбавлений можливості оформити належним чином спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , тому для тлумачення заповіту вимушена звернутись до суду з даним позовом. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Любашівського районного нотаріального округу Бобошко Н.Є. № 208/02-14 від 14.09.2021 року, з якого видно, що після смерті ОСОБА_2 відкрити позивачу рекомендовано звернутись до суду для тлумачення спадкову справу не можливо через неточності в заповіті.

Згідно Заповіту посвідченого Ясенівською сільською радою Любашівського району Одеської області, який не змінено та не скасовано, ОСОБА_2 заповів свій Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кобися серії ОД №№000352 позивачу по справі. Вказаний сертифікат є правовстановлюючим документом, який підтверджує право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 4.22 умовних кадастрових гектари. На підставі вказаного сертифікату ОСОБА_2 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 264483 та став власником земельної ділянки площею 2.54 га на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області, яка фактично і є спадковим майном.

Отже, саме вищевказане майно і заповідав ОСОБА_2 за життя у своєму заповіті, саме так і необхідно його тлумачити.

Крім позивача, ніхто не претендує на спадщину померлого ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про тлумачення заповіту не суперечать вимогам діючого законодавства, заявлені вимоги є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 213, 1233, 1256, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 200, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про тлумачення заповіту - задовольнити.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчений 15 лютого 2000 року головою та секретарем Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 109, визначивши спадковим майном даного заповіту земельну ділянку площею 2.54 га на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 264483.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вужиловський