21.10.2021 Справа 337/4642/21
Провадження № 2/337/2303/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
19.08.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, який мотивував тим, що він, у червні 2021 року, з метою придбання запасних частин для автомобіля, в межах телефонної розмови, а потім за допомогою додатку «Viber», поспілкувався з відповідачем з приводу поставки запасних частин. Відповідач направив йому рахунок № НОМЕР_1 від 17.06.2021 року на загальну суму 10 800 грн., у якому був узгоджений асортимент товару, умови продажу, поставки та ціна товару та на вимогу продавця він сплатив завдаток у розмірі 5400 грн. Крім того, 22.06.2021 року через додаток «Viber», йому було направлено рахунок № НОМЕР_2 від 22.06.2021 року на загальну суму 17 600 грн. та у якості завдатку він сплатив 8800 грн. Товар підлягав поставці протягом 7-14 робочих днів, але до теперішнього часу він товар не отримав. Просив стягнути з відповідача суму внесеного завдатку: 5400 грн. та 8800 грн., та додатково стягнути суму у розмірі вказаних сум завдатку.
Ухвалою від 25.08.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач не скористався можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надав.
У судове засідання позивач не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав.
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 має місцезнаходження: АДРЕСА_1 ( а.с.7), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи судом. Повістка з викликом до суду, копія позову з додатками, ним не отримані, конверт повернуто суду з відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням терміну зберігання».
Відповідач не скористався можливістю, передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надав.
Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі у відсутності сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що у червні 2021 року, з метою придбання запасних частин для автомобіля, в межах телефонної розмови, а потім за допомогою додатку «Viber», позивач ОСОБА_1 спілкувався з відповідачем ФОП ОСОБА_2 з приводу поставки запасних частин для автомобіля.
Після досягнення домовленості, ОСОБА_2 направив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 від 17.06.2021 року на загальну суму 10 800 грн., у якому був узгоджений асортимент товару, умови продажу, поставки та ціна товару. На вимогу продавця ОСОБА_1 сплатив завдаток у розмірі 5400 грн. Крім того, 22.06.2021 року через додаток «Viber», ОСОБА_1 отримав рахунок № НОМЕР_2 від 22.06.2021 року на загальну суму 17 600 грн. та у якості завдатку за поставлений у наступному товар, а саме запчастини для автомобіля, сплатив 8800 грн.
З копій рахунків-фактури від 17.06.2021 року та 22.06.2021 року вбачається, що сума завдатку за рахунком № 03-569 від 17.06.2021 року складає 5400 грн., сума завдатку у рахунку № 03-575 від 22.06.2021 року складає 17 600 грн. ( а.с.5,6). Сума завдатку у розмірі 5400 грн. сплачена ОСОБА_1 17.06.2021 року ( а.с.3), та 22.06.2021 року сплачено завдаток у розмірі 8800 грн. ( а.с.4).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.
З аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що завдаток видається кредиторові боржником у разі укладення договору, а тому гроші, передачі майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи письмовою домовленістю.
Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст.. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, яку сплачує покупець ( споживач) продавцю ( кредиторові) в рахунок належних платежів, що мають бути сплачені ним за договором, з метою підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 5400 грн. та 8800 грн. саме у формі завдатку, що чітко прописано у рахунках-фактурах, копії яких надано суду.
До теперішнього часу, відповідач ОСОБА_2 не поставив позивачу замовлений ОСОБА_1 товар, оскільки доказів протилежного відповідач суду не надав та не спростував доводи позивача у цій частині.
Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково виплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Враховуючи положення діючого законодавства, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплачених завдатків у розмірі 5400 грн. та 8800 грн., а також додатково відповідач повинен сплатити суму у розмірі двох сплачених завдатків- 5400 грн. та 8800 грн.
Таким чином, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, у зв`язку з задоволенням позову, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі закону України «Про судовий збір» при подачі позову до суду, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 570, 571, 638, 641, 642, 655 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) грошові кошти у сумі 28 400 грн. ( двадцять вісім тисяч чотириста).
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір 908 грн.
Повний текст рішення виготовлено 25.10.2021 року.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик