Справа № 456/5131/21
Провадження № 2-з/456/84/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 жовтня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/21/057611, укладений 31 січня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який зареєстрований у територіальному сервісному центрі № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , котрий проживає за адресою: 35409, Рівненська область, Рівненський район, с. Бочаниця, до вирішення судом цивільної справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 покликався на те, що відповідач ОСОБА_2 , знаючи про наявність судового спору та заборону вчинення дій щодо транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , порушивши конституційний принцип обов`язковості виконання судових рішень, використав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/21/057611, укладений 31 січня 2021 року між ним та ОСОБА_3 та зареєстрований у територіальному сервісному центрі № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області, для уникнення його батьком третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 виконання судового рішення про відшкодування спричиненої йому майнової шкоди, що набрало законної сили, та недопущення звернення стягнення на майно боржника, очевидно вчинивши недобросовісні дії.

Крім цього, ОСОБА_2 17.03.2016 уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1013/01/4645/2016 з батьком ОСОБА_4 без наміру створення правових наслідків та спрямуванням на фіктивний перехід права власності на даний транспортний засіб з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за рахунок боржника ОСОБА_4 судового рішення про відшкодування майнової шкоди, чим порушив його права та законні інтереси.

Він заінтересований в тому, щоб транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , належав на праві власності третій особі, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 , оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації його права на відшкодування майнової шкоди за рахунок звернення стягнення на це рухоме майно. Водночас він не може отримати кошти на відшкодування майнової шкоди та скасувати реєстрацію попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1013/01/4645/2016 від 17.03.2016 у зв`язку із укладенням 31 січня 2021 року договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/21/057611 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки ним заявлено позов про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення його прав та законних інтересів, а тому просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались, у зв`язку з чим фіксація судового засідання не здійснювалась відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , Територіальний сервісний центр МВС № 4645 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, Територіальний сервісний центр МВС № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , знаючи про наявність судового спору та заборону вчинення дій щодо транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , порушивши конституційний принцип обов`язковості виконання судових рішень, використав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/21/057611, укладений 31 січня 2021 року між ним та ОСОБА_3 та зареєстрований у територіальному сервісному центрі № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області, для уникнення його батьком третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 виконання судового рішення про відшкодування спричиненої йому майнової шкоди, що набрало законної сили, та недопущення звернення стягнення на майно боржника, очевидно вчинивши недобросовісні дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вказана правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

На підставі відомостей, викладених у позовній заяві, та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про наявність реального спору між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , № 6726/21/057611, укладений 31 січня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований у територіальному сервісному центрі № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення його прав та законних інтересів, а тому просить заяву задовольнити.

А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, а тому слід вжити заходів для забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та забезпечити позов шляхомнакладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , котрий проживає за адресою: 35409, Рівненська область, Рівненський район, с. Бочаниця, до вирішення судом цивільної справи по суті, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист порушених прав позивача.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, тип кузова вантажопасажирський, жовтого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який проживає за адресою: 35409, Рівненська область, Рівненський район, с. Бочаниця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали про забезпечення позову направити в Рівненський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса знаходження: 33000, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Петра Могили, будинок 22-Б), для негайного виконання.

Примірники ухвал про забезпечення позову направити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Територіальному сервісному центру МВС № 4645 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, Територіальному сервісному центру МВС № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області для відома.

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.В.Гула