Справа № 289/793/21
Номер провадження 2/289/482/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Житомиробленерго" в особі Радомишльського району електричних мереж (місце знаходження / місце проживання: вул. Присутственна, 15, м. Радомишль, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12201) до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства "Страхова група 'ТАС" (місце знаходження / місце проживання: вул. Мала Житомирська, буд. 18, м.Радомишль, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12201) про стягнення заподіяної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

11.05.2021 року АТ "Житомиробленерго" в особі Радомишльського РЕМ звернулися до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заподіяної шкоди.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19 червня 2020 року на перехресті вулиць Карпенка та Самоплавського в місті Радомишль, Житомирської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив пошкодження залізобетонної опори електропередач повітряної лінії №11 від КТП №4, Л-4, власником якої являється АТ «Житомиробленерго».

З метою забезпечення електричною енергію жителів населеного пункту міста Радомишль, Житомирської області, АТ «Житомиробленерго» в особі Радомишльського РЕМ було здійснено комплекс робіт, а саме проведено демонтаж старої, пошкодженої, електроопори, встановлено нову електроопору, проведено демонтаж пошкоджених траверс та змонтовано нові, проведено перетяжку проводів.

В результаті скоєного правопорушення АТ «Житомиробленерго» в особі Радомишльського РЕМ була спричинена майнова шкода. Вартість робіт на відновлення роботи лінії електропередач та встановлення нової електроопори становить 11 800 грн. 06 коп.

Радомишльський РЕМ АТ «Житомиробленерго» звертався до страхової компанії, де був застрахований автомобіль, а саме АТ СГ «ТАС» з вимогою відшкодувати збитки. Платіжним дорученням № 113070 від 23 липня 2020 року, АТ СГ «ТАС» було проведено відшкодування завданих збитків в сумі 5083,38 грн. Платіжним дорученням № 54267077 від 12 лютого 2020 року ОСОБА_1 було сплачено франшизу у сумі 2500 грн. 00 коп. Залишок неоплачених збитків, а саме 4216 грн. 68 коп. страхова компанія АТ СГ «ТАС» та ОСОБА_1 відмовилась відшкодовувати.

Позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку завдані збитки.

Відповідачі до суду не з`явились надали письмові відзиви на позовну заяву, проти задоволення позову заперечили.

Позивач надав до суду відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час вчинення ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу АО/6533242 за шкоду завдану майну на суму 130 000,00 грн. Розмір завданої позивачу шкоди становить 11 800,06 грн., що не перевищує встановленої суми страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц, згідно якої (п.п.63,64) з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Крім того, заявлений спосіб захисту є неналежним, оскільки законодавство України, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року в справі №308/3162/15-ц.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу АО/6533242 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та сума позовних вимог заявлена в межах страхового ліміту, відповідачем по справі за правочином, укладеним для забезпечення виконання основного зобов`язання є АТ «СГ`ТАС», і відповідно стороною цього основного зобов`язання є юридична особа. За таких обставин, спір має розглядатися за правилами господарського судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.4 ч.2 ст. 44 ЦПК України необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою має ознаки зловживанням процесуальними правами, адже позивач Акціонерне товариство "Житомиробленерго" для вирішення спору у подібних правовідносинах неодноразово звертався із позовними заявами саме до Господарського суду Житомирської області, які були прийняті до розгляду та по них винесені рішення (зокрема від 01 квітня 2021 року справа № 906/1415/20, від 03 вересня 2020 року, справа № 906/778/20).

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З огляду на наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу слід повернути сплачену суму судового збору.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго" в особі Радомишльського району електричних мереж до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення заподіяної шкоди закрити.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби у Житомирській області (УДКС у Радомишльському р-н) повернути позивачу Акціонерному товариству "Житомиробленерго"сплачений судовий збір згідно Платіжного доручення № 10261498 від 23 квітня 2021 року в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Мельник