Справа № 331/3173/21
Провадження № 2/331/1872/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Чуйко О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку поділу майна подружжя,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 ,. звернулася до Жовтневого районногосуду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначила, що 21.04.1989 року між ОСОБА_1 (далі позивач) та ОСОБА_2 (далі відповідач), укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 21.04.1989 року Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 406, який не розірвано.

За час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, 20.06.2002 року на ім`я відповідача була придбана квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О., зареєстровано в реєстрі за номером № 1120. А у 2003 році, за спільні кошти подружжя, на ім`я відповідача, було придбано транспортний засіб «МІТSUBISНІ РАJЕRО», який 15.06.2010 року на підставі біржової угоди № 25-2667 було продано відповідачем без згоди позивача, а отримані від продажу зазначеного транспортного засобу кошти приховані та витрачені ним на власний розсуд не в інтересах сім`ї, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Запорізькій області № 31/8-636 від 19.02.2021 року. До подання позовної заяви сторони погодили, що вартість спільного майна подружжя, буде встановлено на підставі звітів про незалежну оцінку. У відповідності до звіту про оцінку майна - колісного транспортного засобу від 27.05.2021 року, станом на 15.06.2010 року вартість автомобіля «МІТSUBISНІ РАJЕRО», 2003 року випуску, становить 791 250,00 гривень. Тобто Ѕ частина автомобіля складає 395 625 гривень. А відповідно до звіту про незалежну оцінку від 27.05.2021 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 766 856,00 гривень. Ѕ частина квартири складає 383 428,00 гривень. Тобто частка позивача у спільному із відповідачем автомобілі «МІТSUBISНІ РАJЕRО» є більшою за частку у спільній квартирі АДРЕСА_1 . Обставини продажу транспортного засобу та право позивача на компенсацію своєї частки у проданому майні, дають підстави стверджувати про необхідність відступлення від засади рівності часток подружжя при поділі квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 квітня 1989 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 21.04.1989, виданим Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, який на теперішній час не розірвано.

Матеріалами справи підтверджено і вказані обставини визнані ОСОБА_2 , що квартиру придбано в період шлюбу за спільні кошти, 20.06.2002 року на ім`я відповідача була придбана квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О., зареєстровано в реєстрі за номером № 1120 та автомобіль «МІТSUBISНІ РАJЕRО», 2003 року випуску.

Автомобіль «МІТSUBISНІ РАJЕRО» було знято з обліку 15.06.2010 року для продажу, в подальшому укладено біржову угоду № 25-2667 від 15.06.2010 року ЦУБ «Запоріжжя».

Відповідно до звіту про оцінку майна - колісного транспортного засобу від 27.05.2021 року, виданого ТОВ «Брок Сервіс плюс» станом на 15.06.2010 року вартість автомобіля «МІТSUBISНІ РАJЕRО», 2003 року випуску, становила 791 250,00 гривень.

А згідно звіту про незалежну оцінку від 27.05.2021 року, виданого ТОВ «Брок Сервіс плюс» ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 766 856,00 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1,2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. №11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд, виходячи із встановлених обставин справи та визнання відповідачем позову, з огляду на те, що відповідач без відома позивача продав спільне майно (автомобіль), чим здійснив приховування спільного майна, а також враховуючи право позивача на компенсацію своєї частки у проданому майні, рівність вартості спільного майна, дійшов до висновку про можливість збільшення частки позивача у спільному майні квартирі АДРЕСА_1 з 50/100 до 100/100 часток. А тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку поділу майна подружжя, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 30 липня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: Р.С.Солодовніков