РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2021 року Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.,

з участю секретаря Турчак М.І.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и в:

позивачка подала до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з відповідача суму заподіяної шкоди, внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що до 10.04.2019 року власником квартири №3 будинку №15 був ОСОБА_3 - батько позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишив заповіт на її ім`я. Факт залиття квартири зафіксовано працівниками ЛКП «Південне» та складено акт обстеження, в якому зазначено причини залиття, а саме: «залиття квартири відбулось з квартири №15 даного будинку, власником якої є ОСОБА_2 , через падіння бойлера ємністю 200 л. зі стіни ванної кімнати, що спричинило розірвання під`єднувальних шлангів постачання води в даний бак та в подальшому - залиття квартири». Позивачка звернулася у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України про проведення експертного дослідження та отримала висновок 25.03.2016 року, яким визначено завдану шкоду в розмірі 40 048 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири пошкоджено килими вартістю 870 грн. Проведення зазначеної експертизи вартувало 1 476 грн. Також, зазначається, що ОСОБА_1 власноруч здійснила терміновий поточний ремонт та витратила на будівельні матеріали 2 883,99 грн. Моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 20 000 грн. Позивачкою 2019 року була скерована вимога до відповідача відшкодувати шкоду, однак відповіді на таку не надано. ОСОБА_1 розцінює дії відповідача як відмову від відшкодування завданої шкоди. Відтак враховуючи вищевказані обставини, просить поновити строк на звернення до суду, задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_2 45 277,99 грн. відшкодування майнової шкоди, 20 000 - моральної шкоди, а всього - 65 277,99 грн. Крім того, просить покласти на відповідача сплату суми судових витрат.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду 07.11.2019 року заяву про застосування строків позовної давності у справі. Зазначає, що факт залиття відбувся ще 01.03.2016 року. Позовна заява подана до суду 23.08.2019 року, тобто після спливу трьох років п`яти місяців з настання події. З позовної заяви та додатків до неї слідує, що на час затоплення квартири 01.03.2016 року - власником квартири був батько позивачки - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, до позовної заяви не додано жодного документа про факт наявності майнових претензій ОСОБА_3 до відповідача з приводу затоплення квартири та невідшкодування таких. Відтак просить відмовити у задоволення позову з підстав пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_2 . Зазначає, що з даним позовом вони не погоджуються, просять відмовити у його задоволенні. Стверджує, що зазначений ОСОБА_1 розмір завданих збитків не відповідає дійсності та не підтверджується жодними матеріалами у справі. Також, позивачкою пропущено строк звернення до суду. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відтак під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням належного їй майна, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , оскільки вона успадкувала зазначене майно від свого батька - ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 27.04.2018 року зроблено відповідний актовий запис №401.

Факт залиття квартири підтверджується Актом обстеження квартир АДРЕСА_3 від 02.03.2016 року. Відповідно до даного акту, комісія в складі майстрів по експлуатації житлового фонду ЛКП «Південне» провела обстеження квартири АДРЕСА_3 , у результаті встановлено, що залиття вищезгаданої квартири відбулося з квартири №15 даного будинку, власником якої є ОСОБА_2 . Таке залиття відбулося у результаті падіння бойлера ємністю 200 л. зі стіни ванної кімнати, що спричинило розірвання під`єднювальних шлангів постачання води в даний бак і в подальшому залиття квартир №3 , 4 , 7 , 8 , 11 , 12. Залиття відбулося саме: 3 кімнати, коридор, кухня, ванна кімната, туалет та балкон. Власник квартири АДРЕСА_10 до ЛКП «Південне» щодо несправності сантехнічних приладів не звертався. Відповідно до меж розмежування квартирна розводка та сантехнічні прилади експлуатуються власниками квартири та несуть відповідальність за їх експлуатацію.

Крім того, відповідно до висновку №1142 будівельно-технічного експертного дослідження по заяві ОСОБА_1 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25.03.2016 року, вартість матеріальної шкоди, нанесеної квартирі АДРЕСА_3 залиттям становить 40 048 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 скеровувалась вимога до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди у добровільному порядку.

Згідно до квитанцій, доданих ОСОБА_1 до матеріалів справи, підтверджуються зазначені у позовній заяві витрати позивачки на здійснення ремонтних робіт.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статей 1167, 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач уникав відповідальності щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири позивачки, а тому ОСОБА_1 отримала певні моральні страждання у зв`язку з такою позицією відповідача.

Щодо розміру завданої позивачці моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачка оцінила моральні страждання завданні відповідачем на суму 20 000 грн., однак суд вважає обґрунтованою суму у розмірі 1000 грн. з огляду на характер та розмір завданої матеріальної шкоди.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, суд приходить до висновку, що завдана шкода підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 .

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Також підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 258-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити строк на звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45 277 (сорок п`ять тисяч двісті сімдесят сім гривень) грн. 99 коп. відшкодування майнової шкоди та 1 000 (одну тисячу гривень) грн. відшкодування моральної шкоди, всього - 46 277 (сорок шість тисяч двісті сімдесят сім гривень) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Сторони у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_11 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_12 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.07.2021 року.

Суддя: Мартьянова С.М.