Провадження № 22-ц/801/1848/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

26 липня 2021 рокуСправа № 127/27008/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автотранском» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 127/2708/19 із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, що скарга не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про поновлення на роботі.

Водночас позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 91, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Таким чином, за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає судовий збір на загальних підставах.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З позовною заявою позивач звернувся до суду у жовтні 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно з частиною другою статті 6 цього закону у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

У позовній заяві позивач ціну позову не визначив, а у лютому 2021 року подав уточнену позовну заяву, якою просив, зокрема стягнути з ПП «Автотранском» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 вересня 2019 року до дня поновлення на роботі.

Виходячи із розміру середньоденного заробітку позивача 793,74 грн. (том 4 а. с. 107), розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 вересня 2019 року до 11 червня 2021 року включно (на день ухвалення рішення судом першої інстанції) (за 445 днів) складає 353 214,30 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду позивач має сплатити судовий збір в сумі 5 298,21 грн. (п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім гривень двадцять одну копійку) (353 214,30 грн. х 1% х 150%) за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження) по справі ______ (номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

За наведених обставин, відповідно до ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги слід застосувати правила ст. 185 ЦПК України, залишивши її без руху.

Позивачеві слід подати до суду документ про сплату судового збору.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2021 року залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська