КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Славутицького міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 27.03.2017 року у розмірі 13 830 грн. 27 коп. станом на 12.05.2021 року та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву від 27.03.2017 року, чим підтвердила свою згоду на те, що вказана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» й «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (надалі - Договір).

Разом з тим, вказує, що в порушення умов Договору та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував та станом на 12.05.2021 року мав заборгованість у загальному розмірі 13 830 грн. 27 коп., з яких: 10 862 грн. 62 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 967 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13.08.2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 110-117).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні позовних вимог, адже відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах не свідчить про відсутність договірних відносин з відповідачем, який своїм підписом на анкеті-заяві засвідчив свою згоду з умовами кредитування (а.с. 121-124).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.09.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.09.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27.03.2017 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку кредитний ліміт неодноразово змінювався, зокрема: старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 16.03.2017 року, 27.03.2017 року встановлення кредитного ліміту 3000,00 гривень, 29.05.2017 року збільшення кредитного ліміту до 13000,00 гривень; 24.11.2019 року - зменшення кредитного ліміту до 12380,00 гривень; 07.02.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 12380,00 гривень; 19.03.2020 року зменшення кредитного ліміту до 12324,58 гривні; 31.03.2020 року зменшення кредитного ліміту до 11624,58 гривні; 14.04.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11624,58 гривні; 27.04.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11624,58 гривні; 08.05.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11624,58 гривні; 19.05.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11624,58 гривні; 02.06.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11624,58 гривні; 14.07.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 31.07.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 11.08.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 25.08.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 07.09.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 23.09.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 07.10.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 19.10.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 30.10.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 11.11.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 26.11.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 11576,18 гривень; 04.12.2020 року - зменшення кредитного ліміту до 0,00 гривень.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору від 27.03.2017 року та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконував у повному обсязі та станом на 12.05.2021 року мав заборгованість у загальному розмірі 13 830 грн. 27 коп., з яких: 10 862 грн. 62 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 967 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

При цьому, на підтвердження погодження умов договору АТ «Приватбанк» надано до матеріалів позовної заяви копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, виписку по банківському рахунку, довідку про видані картки та довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Так, згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

Натомість, підписана відповідачем анкета-заява, окрім анкетних даних останнього, не містить жодних даних про умови кредитування.

В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором кредиту.

Щодо права позивача на повернення сум фактично отриманих коштів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до наданої АТ «Приватбанк» виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості, перевіреної судом, фактично відповідачем було отримано та використано кредитних коштів на загальну суму 25674,84 грн. за період з 27.03.2017 року по 12.05.2021 року, а сума внесених коштів відповідачем за період з 27.03.2017 року по 12.05.2021 року на погашення заборгованості становить 31145,93 грн.

Тобто, сума зарахованих АТ «Приватбанк» коштів в рахунок погашення заборгованості є більшою, аніж сума заявлених позивачем позовних вимог в частині вимог про стягнення тіла кредиту.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що за відсутності погодження між сторонами розміру процентів банк не мав права ані нараховувати їх за визначеними ним ставками, ані зараховувати грошові кошти відповідача в рахунок їх погашення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту.

Отже, доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочного рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Також, слід зазначити, що з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська