Провадження № 6/428/127/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника заявника Тітова О.М.,

представника заінтересованої особи Гребенара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 12.01.2021 між ним та ОСОБА_2 , яка є позивачем, а згодом стягувачем по цивільній справі № 428/15646/18, було укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_2 (цедент) відступила ОСОБА_1 (цесіонарію), а він набув права вимоги, належне цедентові, та став новим кредитором за договором купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_2 та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», тобто набув право вимоги до Банку в сумі 62 000 доларів США та 3% річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а всього 67 580 доларів США. Оскільки станом на момент подання зазначеної заяви рішення по цивільній справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 набрало законної сили, заявник у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» звернувся до суду і просить замінити стягувача по цивільній справі № 428/15646/18 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 у зв`язку з відступленням права вимоги за договором цесії від 12.01.2021.

У судовому засіданні представник заявника Тітов О.М. підтримав подану заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Гребенар О.В. заперечував проти задоволення поданої заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у цивільній справі № 428/15646/18 з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Постановою Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 вищезазначене рішення суду залишено без змін.

Згідно з умовами Договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021, укладеного між ОСОБА_2 (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_2 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги на стягнуту з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

За Даним Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144 183, укладених між ОСОБА_2 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та зобов`язань за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428 15646/18. До Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків Боржника.

З наведених вище положень закону судом вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження з заявою про заміну сторони виконавчого провадження має право звернутися сторона (заінтересована особа). В даному випадку заінтересована особа ОСОБА_1 має право на звернення до суду з заявою про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).

В зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованою сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 905/1976/16.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При цьому частиною 5 статті 442 ЦПК України чітко встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначив, що оспорюваний договір відступлення права вимоги від 12.01.2021 вчинений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений з метою ухилення від виконання рішень судів, якими були задоволені позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_2 , тому договір відступлення права вимоги (цесії) є недійсним. ОСОБА_2 уклала договір відступлення права вимоги та передала право вимоги ОСОБА_1 , який є її онуком, вже після відкритих виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_2 виступає боржником по відношенню до Банку, тобто будучи обізнаною про наявність рішень судів, якими з неї стягнуто заборгованість. Отже, представник заінтересованої особи ОСОБА_3 вважає, що при укладенні 12 січня 2021 року оспорюваного правочину воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву та сторони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених вказаним правочином. Дії відповідачів у справі, як сторін договору відступлення права вимоги, направлені були на фіктивний перехід прав вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів у сумі 67 580 доларів США з метою приховання грошових коштів, які належать за рішенням суду ОСОБА_2 , від зарахування цих коштів в рахунок погашення заборгованості за виконання в майбутньому рішень судів про стягнення заборгованості. Такі дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав. В даному випадку, на думку представника заінтересованої особи, укладений договір більш схожий на договір факторингу, який є безоплатним.

На таке твердження заінтересованої особи суд зазначає наступне.

Висновок щодо розмежування договорів відступлення права вимоги (цесії) та договорів факторингу викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, в якій Суд зазначив, що під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з розпискою від 12 січня 2021 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 67 580 доларів США за договором від 12.01.2021 за відступлення права вимоги. Оплата проведена в повному розмірі.

Таким чином, в даному випадку має місце укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 саме договір цесіїї, оскільки відступлення права вимоги між ними відбулося «за номінальною вартістю», а саме в розмірі стягнутої заборгованості за рішенням суду в сумі 67 580 доларів США, без стягнення ОСОБА_2 додаткової винагороди за надання відповідної послуги.

Крім того, судом не встановлено, що Договір відступлення права вимоги від 21.01.2021 на день розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) визнаний у встановленому порядку недійсним.

Отже, настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття ОСОБА_2 із зобов`язання після постановлення щодо неї судового рішення є підставою для заміни останньої на правонаступника ОСОБА_1 .

Суд вважає, що у разі позбавлення заявника ОСОБА_1 права на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача у цивільній справі будуть порушені приписи ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» встановив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Отже, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд дійшов висновку, що докази на підтвердження заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), у справі № 428/15646/18 за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ).

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов