ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6316/20

Головуючий у першій інстанції - Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/950/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Садівниче товариство «Маяк»,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Садівничого товариства «Маяк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Маяк» про зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

час проголошення судового рішення - 08 год. 46 хв,

дата складання повного тексту рішення суду - 15 квітня 2021 року.

У С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до СТ «Маяк», в якому просила зобов`язати відповідача видати довідку, яка підтверджує її членство у даному садівничому товаристві.

У мотивування заявлених вимог зазначала, що у квітні 2018 року вона придбала земельну ділянку, розташовану у СТ «Маяк», і автоматично стала членом товариства, підтвердженням чого є видана їй членська книжка та сплата членських внесків. У червні 2020 року, у зв`язку з нагальною необхідністю, вона звернулася до правління товариства із заявою про видачу довідки щодо її членства в СТ «Маяк», проте, з невідомих причин голова правління ОСОБА_2 безпідставно таку довідку не видає, чим порушує її права, як члена садівничого товариства.

Заочним рішенням від 09 вересня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова позов ОСОБА_1 задовольнив. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року було задоволено заяву СТ «Маяк» про перегляд заочного рішення та скасовано вищезазначене судове рішення (а.с. 101-102).

Рішенням від 15 квітня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив позов ОСОБА_1 та зобов`язав СТ «Маяк» видати позивачці довідку про її членство у садівничому товаристві.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат та стягнуто з СТ «Маяк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі СТ «Маяк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до безпідставності вимог ОСОБА_1 з посиланням на те, що ОСОБА_3 , обіймаючи у товаристві посаду бухгалтера-касира та зважаючи на оголошений в Україні карантин, цілком обґрунтовано зазначила у заяві позивачки про відкладення розгляду її клопотання про видачу довідки через неможливість проведення засідання правління.

Представник товариства указує, що ОСОБА_1 звернулася з даним позовом, порушуючи вимоги п.п. 2.7.1 та 5.1 Статуту СТ «Маяк» та достеменно знаючи про обов`язок члена товариства дотримуватися вимог статуту. 11 липня 2020 року відбулося засідання правління товариства з приводу розгляду питання про видачу ОСОБА_1 відповідної довідки, на яке позивачка запрошувалась, але проігнорувала засідання і без поважних причин не з`явилася.

Звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 неодноразово надсилалися повідомлення з приводу належного виконання покладених на неї статутом обов`язків, проте остання не вчинила жодних заходів стосовно законних та обґрунтованих вимог правління товариства, що фактично й призвело до відмови у видачі їй довідки.

Надані ОСОБА_1 заперечення на апеляційну скаргу не приймаються до уваги апеляційним судом через їх невідповідність вимогам ч. 4 ст. 360 ЦПК України, оскільки позивачкою не надано письмових доказів надсилання копії заперечень (відзиву) стороні відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції, з посиланням на норми Законів України «Про кооперацію» та «Про інформацію», виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують неправомірність звернення позивачки з вимогою надати їй довідку про членство у товаристві, та не наведено правових підстав для відмови у задоволенні такої заяви позивачки.

Районний суд указав, що законодавство у сфері інформації не передбачає залежність права позивачки на одержання інформації у вигляді довідки від виконання суб`єктом інформаційних відносин будь-яких зобов`язань, передбачених статутом товариства, а вимога видати довідку про членство особи у садівничому товаристві не може бути розцінена, як втручання в його фінансово-господарську діяльність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22 травня 2000 року проведена державна реєстрація СТ «Маяк» як обслуговуючого кооперативу, основним видом діяльності якого є: комплексне обслуговування об`єктів - код КВЕД 81.10 (а.с. 12-16, 43).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 набула у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0634 га з кадастровим номером :02:007:0133, яка розташована у СТ «Маяк» м. Чернігова, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва (а.с. 5-8).

Після укладення наведеного договору купівлі-продажу позивачка стала членом садівничого товариства, що підтверджується книжкою члена СТ «Маяк», яка була видана 19 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 та підписана головою правління і казначеєм (а.с. 9-10).

13 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до правління СТ «Маяк» з письмовою заявою про термінову видачу довідки, яка б підтверджувала її членство у товаристві (а.с. 11). Заяву цього ж дня прийняла казначей ОСОБА_3 , яка власноручно здійснила на заяві запис «у зв`язку з карантином відкладено до 22 червня 2020 року».

На засіданні правління СТ «Маяк» від 11 липня 2020 року, оформленому протоколом № 3, було вирішено відтермінувати видачу ОСОБА_1 довідки до вирішення питання про незаконно захоплену нею земельну ділянку з порушенням статуту СТ «Маяк», зобов`язавши позивачку дати письмові пояснення та сплатити борг (а.с. 71-72).

У листах від 06 жовтня 2020 року та від 24 листопада 2020 року голова правління СТ «Маяк» повідомляв ОСОБА_1 про необхідність усунення нею порушень статуту товариства (а.с. 74, 76). Іншим листом товариства від 06 лютого 2021 року позивачку було зобов`язано надати документацію щодо незаконного будівництва та попереджено про наслідки невиконання рішення правління (а.с. 80).

Звернувшись з даним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що правління СТ «Маяк», членом якого вона фактично являється, без законних на те підстав відмовляє їй у видачі довідки про членство у садівничому товаристві.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У відповідності до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються ЗУ «Про кооперацію» та ЗУ «Про інформацію».

Так, згідно з положеннями ст. 3 ЗУ «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

За приписами ч. 2 даного Закону обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство (ст. 10 Закону).

Перелік прав члена кооперативу визначений ст. 12 Закону, одним з яких є право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ч. 2 ст. 6 Закону).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 7 ЗУ «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом (ч. 2 ст. 11 Закону).

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання СТ «Маяк» вчинити певні дії повністю відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Так, у справі встановлено та не заперечується учасниками справи, що у приватній власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка № НОМЕР_1 , яка розташована у СТ «Маяк».

На підставі заяви позивачки від 19 квітня 2018 року (а.с. 69) останню було прийнято до членів СТ «Маяк», про що свідчить видана того ж дня на її ім`я книжка члена указаного садівничого товариства.

Матеріали справи свідчать про те, що 13 червня 2020 року позивачка зверталася до правління товариства із заявою про видачу довідки про її членство у садівничому товаристві. Відтерміновуючи видачу такої довідки, а фактично відмовляючи у її видачі, відповідач посилається на порушення ОСОБА_1 статуту товариства, зокрема, здійснення на ділянці № НОМЕР_1 забудови з порушенням п.п. 1.16, 2.8.3 статуту та незаконне заволодіння позивачкою земельної ділянки площею 0,019 га, за яку не сплачується внесок за землю.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, законодавством у сфері інформації не передбачена залежність права фізичної особи на інформацію від виконання нею будь-яких зобов`язань, передбачених статутом товариства. На думку колегії суддів, СТ «Маяк», вважаючи, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог статуту товариства, має повноваження на звернення до суду за захистом своїх порушених прав або вирішення питання щодо виключення позивачки із членів товариства.

Є правильним посилання районного суду на відсутність у відповідача доказів, які б підтверджували неправомірність звернення ОСОБА_1 з вимогою видати довідку, та неможливість навести відповідні правові підстави для відмови у задоволенні її заяви.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і не дають підстави для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з апеляційною скаргою СТ «Маяк» було сплачено судовий збір у відповідності до ч. 1, п.п. 2, 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», проте, реквізити, які зазначені у фіскальному чеку АТ «Укрпошта» ВПЗ Чернігів 37 від 11 травня 2021 року про сплату СТ «Маяк» судового збору у розмірі 1 261,50 грн (а.с. 128), є невірними, тобто кошти сплачені на рахунок, який не призначений для зарахування судового збору за подачу апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду. Ураховуючи наведене, а також залишення апеляційної скарги без задоволення, із СТ «Маяк» підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 261,50 грн за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Маяк» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2021 року - без змін.

Стягнути з Садівничого товариства «Маяк» (14020 м. Чернігів, вул. Кільцева, 25, ) на користь держави 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн 50 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2021 року.

Головуюча: Судді: