П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року місто Київ

справа № 757/13728/21-ц

провадження №22-ц/824/12723/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 22 березня 2021 року, постановлену в складі судді Хайнацького Є.С.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до його подання.

В своїй заяві просив забезпечити позов шляхом зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» та Голову правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» негайно поновити постачання електричної енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності; заборонити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» та Голові правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» вчиняти дії, направлені на припинення/зупинення постачання електричної енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 22 березня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Також мало місце порушення норм процесуального права та неправильне застосування нормматеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він євласником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 створено ОСББ «Печерська панорама». Між ним та компанією-постачальником електричної енергії ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» було укладено двосторонній договір на надання послуг з електропостання належної мені квартири.

З 3 березня 2021 року по теперішній час постачання електричної енергії до належної йому квартири АДРЕСА_3 було припинено ОСББ «Печерська панорама» за незрозумілих йому підстав.

Органи управління ОСББ у цьому випадку не є стороною договору між електропостачальником та власником квартири, а отже і підстави у ОСББ для відключення електропостачання власнику квартири відсутні. Вважає такі дії представників ОСББ протиправними, а його права на електропостачання такими, що підлягають поновленню.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів, як позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Після подання до Печерського районного суду м. Києва заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову, ним був отриманий лист від ОСББ «Печерська панорама», в якому ОСББ «Печерська панорама» у відповідь на його звернення від 5 березня 2021 року повідомило, що ОСББ «Печерська панорама» не припиняло електропостачання до квартири АДРЕСА_4 , оскільки припинення надання послуг з електропостачання належить до виключної компетенції постачальника відповідних послуг. В свою чергу, обмеження у користуванні спільним майном здійснено правлінням ОСББ на підставі Закону України «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Статуту ОСББ «Печерська панорама», і рішення Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 28 січня 2017 року -11 лютого 2017 року, а саме у зв 'язку із заборгованістю зі сплати обов`язкових платежів, внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкової території та ремонт такого майна. Отже виходячи із наведеного, припинення електропостачання було здійснено саме ОСББ, яке скористалось технічною можливістю відключити його квартиру від постачання електричної енергії, здійснивши втручання в електричне обладнання, яке розташовано в середині багатоквартирного будинку.

Позов, з яким він має намір звернутись до ОСББ «Печерська панорама» та Голови правління ОСББ «Печерська панорама» є немайновим, отже, судове рішення у разі задоволення такої вимоги не вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстававжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вимога у заяві про забезпечення позову не є тотожньою задоволенню майбутніх позовних вимог та не є вирішенням спору по суті, оскільки у майбутньому позові відсутня вимога щодо відновлення електропостачання.

Вважає, що порушено його конституційне та цивільне право на користування квартирою, яка належить йому на праві власності; порушене конституційне право на достатній життєвий рівень, що включає достатнє харчування, одяг, житло; порушене право на такий життєвий рівень, включаючи житло, який є необхідним для підтримання здоров`я і добробуту, чим йому завдана шкода.

У відзиві на апеляційну скаргу Голова правління ОСББ «Печерська панорама» Шимкін В.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Шимкін В.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Крім цього зазначив, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки не є самостійним учасником правовідносин між ОСББ «Печерська панорама» та ОСОБА_1

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення на відзиви на апеляційну скаргу.

Відповідачі ОСББ «Печерська панорама» та Шимкін В.В. надали суду заяви про розгляд справи без їх участі /а.с.108, 112/.

В судове засідання не з`явився заявник ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (шляхом направлення судового повідомлення на зазначену в апеляційній скарзі електронну адресу), про причини своєї неявки суд не повідомив.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки судове рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що має намір звернутись до суду з позовом до ОСББ «Печерська панорама» та голови правління ОСББ «Печерська панорама» Шимкіна В.В. про визнання відключення його квартири від постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , протиправними діями відповідачів. З 3 березня 2021 року по теперішній час відключено постачання електричної енергії до належної йому квартири за відсутності будь-яких підстав, а саме, заборгованості за сплату з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, що стало підставою відключення енергопостачання. Вказані дії є порушенням прав та законних інтересів заявника з боку ОСББ «Печерська панорама», відтак є незаконними та виходять за межі наданих останньому передбачених законодавством повноважень. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, виходячи з предмету майбутнього позову, може істотно порушити право заявника на можливість захисту своїх конституційних прав на достатній рівень життя, а також реалізації права вільно користуватися своїм майном.

Крім цього зазначає, що 5 березня 2021 року він звернувся з листом-вимогою до ОСББ «Печерська панорама» про відновлення електропостачання його квартири, відповідь на який ним одержано не було та електропостачання до його квартири не відновлено. Враховуючи, що ОСББ «Печерська панорама» не має передбачених законодавством повноважень на припинення постачання електричної енергії споживачу, оскільки не є енергопостачальною організацією для заявника, вказані дії є перевищенням повноважень ОСББ «Печерська панорама», відтак є протиправними, у зв`язку з чим він має намір звернутись до суду.

Постановляючи ухвалу про відмову у вжитті заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником в порядку ст. 151 ЦПК України, не надано належних обґрунтувань необхідності забезпечення позову та не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач має намір звернутися до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем будь-яких дій, які можуть у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини необхідності такого забезпечення. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, у своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не зазначає, всупереч вимогам ст. ст. 76-81 ЦПК України, якими саме доказами підтверджуються викладені у заяві про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову факти.

Таким чином, адекватність заходу забезпечення позову, який застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , також не містять обґрунтованого підтвердження співмірності забезпечення позову із майбутніми позовними вимогами та реальним порушенням прав позивача, оскільки відсутнє посилання на докази, які б підтверджували необхідність задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, відсутнє належне обґрунтування того, в чому саме полягає неможливість або ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 22 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус