Справа № 490/5925/21
н/п 2/490/3829/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Росинець В.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року адвокат Ільїн О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у розмірі 25 480 000 грн та судовий збір в розмірі 11 350 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23 липня 2021 року для розгляду справи визначено суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження.

У судове засідання 13 вересня 2021 року з`явилися адвокат Ільїн О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов.

У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, зазначивши, що він погоджується з умовами договору позики, укладеного з ОСОБА_1 , та згоден сплатити на її користь 25 480 000 грн. Такі умови відповідач вважає справедливими. Також відповідач зазначив, що кошти у позивача взяв для сільськогосподарської діяльності, однак повернути не зміг у зв`язку із тим, що не було достатньої суми коштів.

Відповідно до приписів частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що присутній у судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, суд з огляду на приписи частини другої статті 200 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 06 лютого 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений у простій письмовій формі договір позики № 1, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 13 000 000 грн та зобов`язувався повернути їх до 16 липня 2018 року. Сторони договору погодили, що строк повернення позики до 16 липня 2018 року.

На підтвердження виконання зобов`язання позивача за договором позики № 1 від 06 лютого 2017 року щодо надання грошових коштів у позику, відповідач видав останньому розписку згідно зразка, встановленого Додатком № 1 до Договору позики про отримання коштів у повному обсязі. Оригінал такої розписки наявний у матеріалах справи.

Станом на час звернення позивача до суду із цим позовом, відповідач суму позики позивачу не повернув.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

З аналізу наведених норм слідує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, слід з`ясувати справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа.

При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Під час розгляду цієї справи позивачем до суду надано оригінал договору позики № 1 та розписки ОСОБА_2 від 06 лютого 2017 року, зі змісту якої слідує, що відповідач ОСОБА_2 06 лютого 2017 року позичив у позивачки ОСОБА_1 13 000 000 грн. Зазначену суму відповідач зобов`язувався повернути до 16 липня 2018 року.

Зазначене у розписці дає можливість дійти висновку, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки ОСОБА_1 кошти у означеній сумі та зобов`язувався їх повернути до 16 липня 2018 року.

Взяте на себе зобов`язання відповідач не виконав, кошти у розмірі 13 000 000 грн. у визначений строк не повернув, про що свідчить оригінал розписки, який знаходиться у позивача ОСОБА_1 .

За такого, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки суми боргу у розмірі 13 000 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зі змісту договору позики, укладеного між сторонами, слідує, що позивач та відповідач погодили розмір відсотків за користування позикою у розмірі 24% річних. Відповідно до наявних у справі розрахунків заборгованості відповідача розмір відсотків за користування коштами позивача становлять 12 480 000 грн. Як зазначив відповідач з такими умовами договору погоджується та вважає їх справедливими.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повному обсязі. З відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за договором позики від 06 лютого 2017 року № 1 у розмірі 25 480 000 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України та з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму судового збору, сплачену нею за подачу позовної заяви в розмірі 11 350 грн 00 коп.

Керуючись статтями12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 06 лютого 2017 року № 1 у розмірі 25 480 000 (двадцять п`ять мільйонів чотириста вісімдесят тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 11 350 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст складено 27 вересня 2021 року.

Суддя Л.М. Шолох