Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1104/21
Провадження № 2/382/689/21
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Лещенка Сергія Олександровича до ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі представника - адвоката Лещенка Сергія Олександровича, звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Яготинської міської ради Київської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця-1, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, а саме майнове право на майно, яке належало останній на праві власності: 1/6 частка квартири за АДРЕСА_1 , що належала померлій відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 липня 1993 року органом приватизації - Яготинський цукровий завод, на підставі розпорядження від 02 липня 1993 року № 65-а. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя Спадкодавець-1 не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування її всіх прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують спадкоємці за законом в порядку черговості, визначеною у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємці за законом у першу чергу є діти Спадкодавця-1. ОСОБА_1 (Позивачка), ОСОБА_1 (Відповідач), та чоловік - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, у Спадкодавця-1, немає. З заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори Позивачка не зверталася, але вважає, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із Спадкодавцем-1 на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила відмову від прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦКУ він не заявив про відмову від неї. Відповідач разом зі Спадкодавцем-1 на час відкриття спадщини не проживав, не був зареєстрований, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, а відповідно вважається таким, що спадщину не прийняв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_3 «Спадкодавець-2». До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки Спадкодавця-2, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, а саме майнове право на майно, яке належало останньому на праві власності: 1/6 частка квартири за АДРЕСА_1 , що належала померлому відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 липня 1993 року органом приватизації - Яготинський цукровий завод, на підставі розпорядження від 02 липня 1993 року № 65-а. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя, спадкодавець-2 не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, атому спадкування його всіх прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. У відповідності до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємці за законом у першу чергу є діти Спадкодавця-2: ОСОБА_1 (Позивачка) та ОСОБА_1 (Відповідач). Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, у Спадкодавця-2 немає. З заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори позивачка не зверталася, але вважає, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із Спадкодавцем-2 на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриту спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦКУ він не заявив про відмову від неї. Відповідач разом зі Спадкодавцем-2 на час відкриття спадщини не проживав, не був зареєстрований, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, а відповідно вважається таким, що спадщину не прийняв. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на дане спадкове майно позивачка не має можливості, у зв`язку втратою спадкодавцями за життя оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Також в Свідоцтві про право власності на житло (квартиру) не зазначено в яких частках належить даний житловий будинок співвласникам. Отримання дублікату правовстановлюючого документу на спадкове майно не можливо, у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи викладене, просила встановити, що розмір часток співвласників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , квартири за АДРЕСА_1 , є в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожному; встановити, що ОСОБА_1 , постійно проживала з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частку квартири за АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частку квартири за АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності.

В підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, про день та час засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивачки направив заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про день та час засідання повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позову не заперечував.

Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, та позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 293, 206, 354, 141, 294 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1261, 1266-1268, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити, що розмір часток співвласників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , квартири за АДРЕСА_1 , є в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожному.

Встановити, що ОСОБА_1 , постійно проживала з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на 1/6 частку квартири за АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на 1/6 частку квартири за АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 19 жовтня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.