Справа № 628/3479/21
Провадження № 2/628/1120/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року місто Куп`янськ

Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Демченко І.М.,

за участю секретаря Романової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Карнаухов Андрій Олександрович до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Карнаухова А.О., відповідача ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги від 13.08.2021 діє адвокат Карнаухов А.О., звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 58 461,15 грн., а також суму понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1362,00 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн та витрат, пов`язаних із явкою до суду, у розмірі 3 788,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2020 ОСОБА_2 взяв у нього в борг 1800 доларів США на строк до 30.11.2020. На підтвердження умов договору відповідач особисто власноруч склав письмову боргову розписку. Після спливу терміну повернення боргу відповідач грошові кошти не повернув. У зв`язку з порушенням умов зобов`язання позивач за захистом своїх прав звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача на його користь у національній валюті за курсом НБУ, встановленим на день звернення до суду з цією позовною заявою, борг, який станом на 01.09.2021 є еквівалентним 1800 доларів США та з урахуванням 3 % річних, пені та інфляційних втрат становить 58 461,15 грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідача.

Ухвалою суду від 10.09.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с.31).

Ухвалою суду від 15.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

22.09.2021 відповідачем ОСОБА_2 до суду подано відзив, у якому він у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що грошові кошти були використані спільно з ОСОБА_3 на лікування онкохворої матері; вважав за доцільне залучити того, як співвідповідача. Розмір понесених витрат вважав необґрунтованим та непідтвердженим належними доказами (а.с.41-47).

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що зі змісту боргової розписки вбачається, що грошові кошти були передані ОСОБА_2 , отже саме він є основним позичальником та має бути відповідачем у справі. Залучення до участі у справі поручителя ОСОБА_3 є правом, а не обов`язком позивача та не позбавляє відповідача права у разі наявності цивільного спору звернутися за захистом своїх прав до суду. На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, надав до суду оригінали квитанцій про сплату послуг адвоката та придбання палива (а.с.64-66,69,70,83).

Ухвалою суду від 28.10.2021 в порядку забезпечення позову накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить відповідачеві ОСОБА_2 (а.с.95-97).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що не підтримує пояснення, викладені у раніше поданому до суду відзиві. Підтвердив, що дійсно 24.07.2020 взяв у борг у ОСОБА_1 1800 доларів США на лікування матері на строк до 30.11.2020, однак до теперішнього часу грошові кошти не повернув через незадовільний матеріальний стан. Визнає, що має сплати борг з урахуванням 3 % річних, пені, інфляційних втрат, а також відшкодувати позивачеві понесені ним судові витрати на правову допомогу, сплату судового збору та витрати, пов`язані із прибуттям до суду. При цьому, зазначив, що з наданим позивачем при зверненні до суду з цим позовом розрахунком та його методикою обрахунку згоден у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін, вивчивши письмові докази та оглянувши оригінал боргової розписки, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

На підставі розписки від 24.07.2020 встановлено, що ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в розмірі 1800 доларів США на строк до 30.11.2020 (а.с.8).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Оскільки вищезазначена розписка містить дату та умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення, вона є документом, що підтверджує боргове зобов`язання.

Враховуючи, що розписка містить персональні дані відповідача, а також дату та особистий підпис позичальника, при наявності оригіналу боргової розписки у позикодавця, суд визнає як боргове зобов`язання, яке боржником не виконано.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

За положеннями статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Офіційний курс гривні до долара США станом на 01.09.2021, тобто день підготовки представником позивача цього позову, становив 26,8928 грн. за 1 долар США, таким чином загальна сума боргу складає 48 407 грн., що є еквівалентом 1 800 доларів США.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За умовами боргової розписки розмір відсоткової ставки сторонами не визначався. отже з урахуванням положень ст. 625 ЦПК України, розмір 3 % річних від простроченої суми за період з 01.12.2020 по 01.09.2021 становить 1090 грн.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19) вказано про правомірність нарахування на суму основної заборгованості індексу інфляції, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ, отже інфляційні втрати станом на 01.09.2021 складають 3 591,25 грн.

Крім того, за положеннями статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідачем не оспорюється сума основного боргу, а також розрахунок нарахованих відсотків та штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; і нші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, правової допомоги та витрат, пов`язаних із прибуттям до суду належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст.2, 12, 76-83, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 536, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Карнаухов Андрій Олександрович до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість у розмірі 58461,15 грн (п`ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят одна гривня 15 копійок), суму понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1362,00 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок), витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн (дев`ять тисяч гривень 00 копійок), витрат, пов`язаних із явкою до суду у розмірі 3788,09 грн (три тисячі сімсот вісімдесят вісім гривень 09 копійок).

Застосовані ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2021 заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що на підставі пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 01.11.2021.

Головуючий : І.М.Демченко