Справа № 126/2215/20
Провадження № 22-ц/801/1279/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 рокуСправа № 126/2215/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Рибчинського В. П., Якименко М. М.

за участю секретаря Француза М. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство "Вінницяобленерго", про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» на рішення Бершадського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 30 березня 2021 року в м. Бершаді суддею цього суду Рудьом О. Г., дата складання його повного тексту не відома,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ТОВ "Енера Вінниця" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ "Вінницяобленерго", про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи його тим, що ТОВ "Енера Вінниця" здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 429), починаючи з 01 січня 2019 року.

На виконання вимог Закону, позивачем розміщено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) (Додаток № 3) на своєму офіційному веб-сайті: http://vin.enera.ua/.

Відповідно до довідки від 14 серпня 2020 року № 01-21/91 Великокиріївської сільської Ради Бершадського району Вінницької області гр. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцями майна є дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , але заяву щодо прийняття спадщини не подано і майно спадкоємцями не оформлено.

Починаючи з 19 серпня 2020 року відповідач приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів), про що свідчить заява-приєднання від 19 серпня 2020 року до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, початок постачання з 01 січня 2019 року.

Так, згідно умов Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору, (п. 5.1. Договору). Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2. Договору). Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню затверджено Постановою НКРЕКП № 220 від 26 лютого 2015 року (Додаток № 5).

Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (абзац другий п. 5.5. Договору).

Факт постачання електричної енергії ОСОБА_1 та її обсяг, підтверджується довідкою споживача станом на 30 вересня 2020 року та інформацією (з додатками) оператора системи розподілу - АТ "Вінницяобленерго" щодо обсягів спожитої відповідачем електричної енергії.

Отже, станом на дату подання позовної заяви ОСОБА_1 , заборгувала позивачу плату за спожиту електричну енергію у розмірі 300371,00 грн..

21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з заявою щодо укладення договору реструктуризації на суму 300371,00 грн. на двадцять років.

30 липня 2020 року товариством запропоновано укласти договір на погашення заборгованості на 6 місяців та надіслано рекомендованим листом з описом вкладення 06 серпня 2020 року за № 1.12.13-9356. Згідно відомостей, що містяться на сайті ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення № 699 отримано відповідачем особисто 12 серпня 2020 року. Також позивач у цьому листі зазначив, що у разі невиконання відповідачем належним чином договірних зобов`язань, матеріали по зазначеній заборгованості у встановленому порядку будуть передані на розгляд до суду з метою примусового стягнення заборгованості, що виникла.

13 серпня 2020 року позивачем надіслано лист за № 13-9571 до АТ «Вінницяобленерго» про надання інформації щодо обсягів поставленої електричної енергії по споживачу ОСОБА_2 (який помер) та 25 вересня 2020 року отримано відповідь в якій зазначено: вибірка споживання і відомості за обсяги споживання о/р 172800735 споживачем ОСОБА_1 спожито (кВт/год) в 2019 році.: січень- 1771, лютий - 472, березень 456, квітень-888, травень - 40, червень - 6, липень - 31 грн., серпень-0, вересень - 16, жовтень -17, листопад - 16, грудень - 17, в 2020 році: січень - 17, лютий - 16, березень - 17, квітень - 16, травень - 6562, червень - 216604, липень - 1117, серпень - 526.

Станом на 30 вересня 2020 року особовий рахунок № НОМЕР_1 згідно сальдового обороту до споживання спожито (кВт/год) за 2019 рік 3730 на суму 3357 грн. сплачено 4104,90 грн.; за 2020 рік спожито 224875 (кВт/год) на суму 307912,38 грн. сплачено 6493,48 грн.. Зазначені дані також підтверджено детальною довідкою споживача станом на 30 вересня 2020 рік за період з січня 2019 року по 01 вересня 2020 року.

Пославшись на викладене та на те, що позивачем виконано всі свої договірні зобов`язання щодо постачання електричної енергії відповідачу належним чином та у повному обсязі, однак, останньою заборгованість за спожиту електричну енергію у не погашено, а часткова оплата по виставленому рахунку є в свою чергу є визнанням заборгованості, ТОВ «Енера Вінниця» просило суд стягнути з ОСОБА_1 300371 ,00 грн заборгованості за спожиту електроенергію.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, пославшись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач зазначила, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжних документів по особовому рахунку № НОМЕР_1 за квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року та серпень 2020 року споживачем електроенергії у буд. АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а. с. 82-86).

Водночас, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 78).

Згідно вказаних вище платіжних документів у період з 01 березня по 01 квітня 2020 року показники день становлять 15298-15315, ніч 8107-8107, усього спожито 17 кВт, до сплати: -702,90 грн; у період з 01 квітня по 01 травня 2020 року показники день становлять 15315-15331, ніч 8107-8107, усього спожито 16 кВт, до сплати: -688,50 грн; у період з 01 травня по 01 червня 2020 року показники день становлять 17442-18000, ніч 11206-12000, усього спожито 1352 кВт, до сплати: 4155,36 грн; у період з 01 червня по 01 липня 2020 року показники день становлять 16, ніч 69559-81688, усього спожито 36797 кВт, до сплати: 300371,00 грн; у період з 01 липня по 01 серпня 2020 року показники день становлять 26, ніч 81688-81895, усього спожито 1117 кВт, до сплати: 302003,09 грн.

01 липня 2020 року інженером з технічного аудиту складено акт № 096939 встановлення/зміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), встановлення на об`єкті споживача, у якому зазначено що покази Т1 становлять 81757, а Т2 165191. Водночас, 24 липня 2020 року було відвідування абонента ОСОБА_1 та покази в момент відвідування: Т1- 8186,0; Т2 16564,2 (а. с. 81, 118-119).

21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Енера Вінниця» з заявою, у якій просила укласти договір про погашення заборгованості у зв`язку з неспроможністю оплатити суму 300371,00 грн. Зазначала, що борг виник у зв`язку з тим, що контролери невірно записували і подавали показники (а. с. 31).

06 серпня 2020 року ТОВ «Енера Вінниця» надало на вказану заву відповідь, у якій зазначило, що 30 липня 2020 року ОСОБА_1 погоджено заяву про погашення заборгованості строком на 6 місяців, проте вона відмовилась від її укладення, так як запропоновані умови не підписані (а. с. 30).

14 серпня 2020 року Великокиріївська сільська Рада Бершадського району Вінницької області видала довідку № 01-21/91 про те, що спадкоємцями майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , але заяву щодо прийняття спадщини не подано і майно спадкоємцями не оформлено (а. с. 34).

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 переоформила і приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів), початок постачання з 01 січня 2019 року, про що свідчить заява-приєднання від 19 серпня 2020 року до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а. с. 20-21).

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Енера Вінниця» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 172800735 (а. с. 10-19), за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 13.1 вказаного договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.

06 вересня 2020 року ТОВ «Енера Вінниця» виписано рахунок за спожиту електричну енергію № 22762334 по особовому рахунку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , у якому зазначено, що у період з 01 серпня 2020 року по 19 серпня 2020 року показники день становлять 05, ніч 81895-81984; у період з 19 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року показники день становлять 18, ніч 81984-82029, усього спожито 526 кВт/год (392, 134), нараховано за серпень 705,99 грн (а. с. 41).

Відповідно до відомості за обсягами споживання, О/Р 172800735, споживачем ОСОБА_1 спожито (кВт/год) в 2019 році: січень- 1771, лютий - 472, березень 456, квітень-888, травень - 40, червень - 6, липень - 31 грн., серпень-0, вересень - 16, жовтень -17, листопад - 16, грудень 17; в 2020 році: січень - 17, лютий - 16, березень - 17, квітень - 16, травень - 6562, червень - 216604, липень - 1117, серпень 526 (а. с. 35).

Згідно детальної довідки споживача станом на 30 вересня 2020 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно сальдового обороту до споживання спожито за 2019 рік 3730 (кВт/год) на суму 3357 грн. сплачено 4104,90 грн.; за 2020 рік спожито 224875 (кВт/год) на суму 307912,38 грн. сплачено 6493,48 грн. (а. с. 47).

З вказаних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка уклала з відповідачем договір про постачання електричної енергії 19 серпня 2020 року, проте з початком постачання з 01 січня 2019 року.

Відповідно до розрахункових документів за спожиту електричну енергію у період з 01 квітня по 01 травня 2020 року показники день становили 15315-15331, а ніч 8107-8107, проте у період з 01 травня по 01 червня 2020 року показники день становили 17442-18000, а ніч 11206-12000, тобто такі розрахункові документи містять розбіжності у показах лічильника на одну й ту саму дату більш ніж на 2000 кВт/год.

Водночас, у період з 01 червня по 01 липня 2020 року показники день становлять 16, а ніч 69559-81688, тобто вони є зовсім відмінними від показників, зазначених у розрахунковому документі за попередній період, крім того, вони не співпадають з показниками, зазначеними інженером з технічного аудиту у акті № 096939 станом на 01 липня 2020 року (Т1 становлять 81757, а Т2 165191) та станом на 24 липня 2020 року (Т1- 8186,0; Т2 16564,2).

Апеляційний суд також звертає увагу, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити за яким саме тарифом на електроенергію нараховувалась відповідачу заборгованість за спожиту електроенергію, оскільки прилад обліку, встановлений для обрахування спожитої електроенергії у будинковолодінні ОСОБА_1 , містить значення показників день та ніч, які мають бути обраховані за відмінними цінами (тарифами), проте жодного розрахунку заборгованості на підтвердження заборгованості саме в розмірі 300371,00 грн позивачем не надано.

Із змісту статті 629 ЦК України вбачається, що договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплачені гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

За приписами п. 1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

ПРРЕЕ передбачено договірні умови постачання електричної енергії на роздрібному ринку, постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку, постачання електричної енергії на роздрібному ринку, порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, права, обов`язки та відповідальність електропостачальника, права та обов`язки споживача, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень або після отримання споживачем офіційного запиту відповідного учасника роздрібного ринку) для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного обліку; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

В п. 3.2.13. ПРРЕЕ зазначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Пунктом 4.12. ПРЕЕЕ визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 4.13., 4.14. ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 6.1 глави 6 розділу XIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або ОМ, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування. Пунктом 6.2. цієї ж глави та розділу Кодексу також передбачено, що у побутових споживачів покази лічильника мають зчитуватися на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Якщо побутовий споживач самостійно подає дані про обсяги споживання електричної енергії за розрахунковий період, такі дані надаються споживачем до ППКО не пізніше 4 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом повідомлення по телефону чи іншими електронними засобами або через свій кабінет на сайті ППКО, або через особисте звернення до ППКО.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема, ненадання належних та допустимих доказів порушення або невиконання відповідачем наведених вище вимог закону, доказів вчинення нею перешкод для зняття показань електролічильника уповноваженими особами електропостачальника, доказів реальних показів лічильника до укладення з ОСОБА_1 договору про постачання електричної енергії, проте наявності розбіжностей у платіжних документах, сформованих електропостачальником, та відсутності розрахунку заборгованості саме в розмірі 300371,00 грн, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, що вказана заборгованість утворилася з вини відповідача.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань про доведеність наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію, оскільки місцевий суд розглянув дану справу дотримавшись принципу диспозитивності цивільного судочинства, який передбачено ст. 13 ЦПК України, та вирішив спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів.

Крім того, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому також відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» залишити без задоволення, рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : В. П. Рибчинський

М. М. Якименко

Повний текст постанови виготовлено 27 липня 2021 року.