Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/916/21

Провадження № 2/126/522/2021

"25" жовтня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги П`ятківський старостинський округ Бершадської ОТГ про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги П`ятківський старостинський округ Бершадської ОТГ про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 02.06.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 494, вона є власником житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 . В даному будинку прописаний її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але з 2013 року у її будинку не проживає. Вісім років він має іншу сім`ю та проживає в с. Вербка Гайсинського району Вінницької області, припинивши будь які стосунки з нею. Тобто більше восьми років ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 не проживає, сімейних стосунків з нею не підтримує, не веде господарство, там відсутні його речі. У даний час у неї постало питання оформлення субсидії на будинок, однак оформити документи на отримання соціальних пільг вона позбавлена можливості, в зв`язку з тим, що для цього необхідно надати довідку про доходи всіх осіб, які зареєстровані у будинку, а це неможливо, оскільки з відповідачем вони не підтримують будь-яких стосунків і він не бажає з нею спілкуватися. Також вона позбавлена можливості розпоряджатися власним житловим будинком на свій розсуд. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням про добровільне оформлення зняття з реєстрації (виписки) з її господарства, але на даний час відповідач ігнорує її вимоги.

Оскільки відповідач не бажає добровільно оформити зняття з реєстрації місця проживання в її будинку, тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач, ОСОБА_1 надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ні відзиву ні жодних клопотань від нього до суду не надходило.

Представник третьої особи староста П`ятківського старостинського округу Л.Свистун надав через канцелярію суду заяву, в якій просить позовні вимоги задоволити, справу слухати у їхню відсутність.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 02.06.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 494, є власником житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору, витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 126108703.

В будинку належному позивачці також прописаний її батько - відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виданою П`ятківським старостинським округом № 295 від 14.04.2021р..

ОСОБА_2 , з 2014 року в будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає, що також підтверджується вищевказаною довідкою.

Позивачка стверджує, що відповідач вісім років має іншу сім`ю та проживає в с. Вербка Гайсинського району Вінницької області, припинивши будь які стосунки з нею. Тобто більше восьми років ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 не проживає, сімейних стосунків з нею не підтримує, не веде господарство, там відсутні його речі, що також підтверджується письмовими свідченнями ОСОБА_3 ..

ОСОБА_2 не бажає добровільно оформити зняття з реєстрації місця проживання в будинку по АДРЕСА_1 .

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. У той же час, умови збереження житла за цивільним законодавством визначаються строками встановленими за згодою сторін, абсолютне право власності на житло не обмежується ні строками, ні територією.

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.»

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом заняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення право власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичною особою померлою».

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що оскільки факт відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації понад 1 рік встановлено, а визнання його такими, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивачки як власника житла важливе юридичне значення, позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги П`ятківський старостинський округ Бершадської ОТГ про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь