Справа № 297/1889/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: ІЛЬТЬО І. І.,

присяжних: Веждел В. І., Вереш Т. Л.,

при секретарі судового засідання: Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Берегівської міської ради про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення його дружини ОСОБА_2 , померлою. Необхідність оголошення померлою вказаної особи викликана тим, що заявник позбавлена можливості отримувати державну допомогу на малолітніх дітей. В обґрунтування заяви зазначив, що у 2008 році він познайомився з ОСОБА_2 , з якою згодом вони почали проживати однієї сім`єю у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє спільних синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наприкінці 2015 року він помітив, що його цивільна дружина переписується у соціальній мережі «Facebook» з чоловіком з Азербайджану, який зареєстрований під іменем « ОСОБА_5 ». Після цього їх відносини почали стрімко погіршуватися, в результаті чого між ними все частіше виникали сварки та скандали, ініціатором яких була ОСОБА_2 .. Через деякий час, ОСОБА_2 почала докоряти йому, що він мало заробляє, і що він не спроможний забезпечити її, а далі і перестала брати участь у житті сім`ї. Дійшло до того, що він готував їсти дітям.

25 травня 2016 року ОСОБА_2 зібравши свої речі та забравши всі їх заощадження (1 500 доларів США, 450 євро, 20 000 гривень) покинула його та малолітніх дітей, поїхала в м. Бориспіль, а звідти вилетіла до Азербайджану.

У травні 2016 року він звернувся до правоохоронних органів з приводу зникнення цивільної дружини.

Листом від 24 червня 2016 року вихідний № 3795 Берегівський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повідомив, що 26 травня 2016 року ОСОБА_2 вилетіла з України до Азербайджану і з тих не об`явилася.

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2017 року позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

На даний час вже п`ять років немає ніяких відомостей про місце перебування ОСОБА_2 ..

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути заяву за його відсутності та задовольнити її.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання також не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Вивчивши та проаналізувавши всі докази, зібрані по справі, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Судом встановлено, що у 2008 році заявник познайомився з ОСОБА_2 , з проживав у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наприкінці 2015 року ОСОБА_2 у соціальній мережі «Facebook» почала спілкуватися з чоловіком з Азербайджану, який зареєстрований під іменем « ОСОБА_5 ». Невдовзі відносини між почали стрімко погіршуватися, в результаті чого між ними все частіше виникали сварки та скандали.

25 травня 2016 року ОСОБА_2 зібравши свої речі та забравши всі заощадження покинула заявника та малолітніх дітей, поїхала в м. Бориспіль, а звідти вилетіла до Азербайджану. Даний факт підтверджується листом з Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 24 червня 2016 року вихідний № 3795, згідно якого останні повідомили, що 26 травня 2016 року ОСОБА_2 вилетіла з України до ОСОБА_6 .

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2017 року позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

Відповідно до абзацу другого пункту 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, яка (який) не одержує на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».

Згідно абзацу восьмого пункту 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, мати або батько у разі смерті одного з батьків дитини, що не отримує на дитину пенсію у зв`язку із втратою годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», подають копію свідоцтва про смерть одного з подружжя та довідку про те, що не отримують на дитину зазначені пенсію та державну соціальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

ОСОБА_1 в своїй заяві зазначив, що оголошення його дружини померлою йому необхідно для можливості отримувати державну допомогу на малолітніх дітей.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою матеріально-правового зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

За наведених обставин, вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 306-308 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Оголосити померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку міста Берегове Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іван ІЛЬТЬО

Присяжні: Веждел В. І.

Вереш Т. Л.