Справа № 654/4420/20
Провадження №2/654/311/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участю секретаря Синевид І.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України, третя особа начальник БУВР нижнього Дніпра Андрієнко Ігор Олегович, про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся із вище вказаним позовом до Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що 08.05.2020 року відповідно до наказу Басейнового управління нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України від 07.05.2020 року № 71-ос, його було прийнято на роботу на посаду водія автотранспортного засобу 2 класу гаража Приморської дільниці БУВР нижнього Дніпра за переведенням з Приморського управління водного господарства, яке було реорганізоване та приєднано до БУВР нижнього Дніпра (наказ в.о. голови Державного агентства водних ресурсів України від 03.02.2020 року № 85), про що було зроблено відповідний запис в її трудовій книжці, серії НОМЕР_1 від 03.08.1977 року. За час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Наказом начальника Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра від 27.11.2020 року № 352-ос «Про особовий склад» 30.11.2020 року його було звільнено із посади водія автотранспортного засобу ВАЗ-2110, державний номер НОМЕР_2 , 2 класу, гаража ( м. Гола Пристань), у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення з посади вважає незаконним, а наказ про звільнення протиправним, таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Підставою та передумовою для звільнення було повідомлення про можливе звільнення від 14.09.2020 року та наказ БУВР нижнього Дніпра від 14.09.2020 року № 119 «Про оптимізацію структури апарату БУВР нижнього Дніпра», штатний розпис з 01.12.2020.

Відповідно до наказу БУВР від 05.08.2020 року № 101 відбулися зміни в підпорядкуванні гаража (м. Гола Пристань), а саме гараж було підпорядковано начальнику Скадовської експлуатаційної дільниці ОСОБА_4 .

Разом з тим з 01.12.2020 року автомобіль ВАЗ -2110 державний номер НОМЕР_2 з структурного підрозділу відповідача нікуди не подівся та знаходиться на базі промислової бази Скадовськолї дільниці м. Гола Пристань. Для керування вказаним автомобілем був прийнятий новий правцівник водій ОСОБА_5 . Також відомо, що вказаний автомобіль та інша автотракторна техніка з гаражу ( м. Гола Пристань) були передані, зокрема до Бехтерської дільниці БУВР нижнього Дніпра, відповідно було збільшено штатну чисельність водіїв цієї та інших дільниць.

Тому жодних передумов для його звільнення як водія автотранспортного засобу ВАЗ -2110 державний номер НОМЕР_2 не було. Вважає, що відповідач мав би здійснити його переведення або переміщення водієм в інший структурний підрозділ в порядку ст.32 КЗпП України.

14.09.2020 йому було письмово повідомлено про зміни в організації виробництва і праці та можливе скорочення його посади та звільнення, проте одночасно не було запропоновано продовження роботи на вакантних посадах.

При цьому, на 01.12.2020 згідно штатного розпису були вакантні посади водіїв автотранспортних засобів на різних експлуатаційних дільницях.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади на підприємстві, чого в даному випадку здійснено не було.

Виходячи з нормативного тлумачення частини 1 ст. 40 , частини 1 і 3 ст. 49-2 КЗпП України слід дійти висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади на підприємстві, установі, організації, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Басейновим управлінням водних ресурсів нижнього Дніпра вказані вимоги законодавства не дотримані, жодної вакансії, в тому числі в апараті БУВР нижнього Дніпра, в інших структурних підрозділах відповідача, не було запропоновано, незважаючи на їх фактичну наявність та можливість здійснити його переведення на іншу роботу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 25.05.2016 року № 6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Вважає, що відповідачем не було дотримано процедуру звільнення, тому просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України від 14.09.2020 № 119 «Про оптимізацію структури апарату БУВР нижнього Дніпра»;

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України від 27.11.2020 року № 352-ос «Про особовий склад»;

-визнати його звільнення незаконним та поновити на роботі на посаді водія автотранспортного засобу 2 класу гаража;

-стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту поновлення на роботі;

-зобов`язати відповідача скасувати запис в його трудовій книжці про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП та зробити новий запис про поновлення на роботі на посаді водія автотранспортного засобу 2 класу гаража.

Стягнути з відповідача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.

ОСОБА_3 було прийнято до БУВР нижнього Дніпра в порядку переведення з Приморського УВГ на посаду водія автотранспортного засобу Renault Dokker Expression 2 класу гаража Приморської дільниці БУВР нижнього Дніпра згідно з наказом № 71-ос від 07.05.2020 «Про особовий склад»

З метою забезпечення якісного виконання функціональних повноважень БУВР нижнього Дніпра, вдосконалення організації та створення його оптимальної структури, більш ефективного і якісного використання наявних трудових і фінансових ресурсів відповідачем було видано наказ від 14.09.2020 № 119 «Про оптимізацію структури апарату БУВР нижнього Дніпра». Згідно з даним наказом позивач був письмово попереджений 15.09.2020 про можливе скорочення його посади та звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Разом з тим, позивачу було запропоновано посаду водія автотранспортного засобу ВАЗ -2110 2 класу Бехтерської ЕД БУВР нижнього Дніпра, від якої він відмовився, про що був складений відповідний Акт 20.11.2020.

Згідно з наказом від 27.11.2020 № 352-ос «Про особовий склад», позивач був звільнений 30.11.2020 року у зв`язку із скороченням штату працівників з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної відпустки та вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати.

В день звільнення 30.11.2020 ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис з наказом про звільнення та особисто отримав свою трудову книжку, про що зроблено відповідний запис у Книзі обліку руху трудових книжок.

Звільнення працівника без згоди профспілки проводиться у випадках, якщо цей працівник не є членом профспілки, що діє на підприємстві. Так як позивач не є членом Первинної профспілкової організації БУВР нижнього Дніпра, відповідно і його звільнення відбувалося без попередньої згоди цієї організації.

Вважає, що власник належно виконав вимоги частини другої ст. 40 , ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, оскільки за два місяці попередив працівника про майбутнє вивільнення, вжив заходів щодо працевлаштування працівника, запропонував наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації чи досвіду.

Таким чином, вважає, що звільнення ОСОБА_3 було проведено з дотриманням норм трудового законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Також зазначив, що він дійсно працював водієм на автомобілі марки Renault Dokker Expression. При звільненні йому не було запропоновано вакантної посади водія. Він би погодився на посаду водія або охоронця (сторожа) в межах м. Гола Пристань.

Представник позивача адвокат Іващенко А.І. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення позовних вимог з посиланням на доводи, викладені у відзиві на позов. Також, з урахуванням наданого витягу з штатного розпису щодо вакантних посад на момент звільнення позивача, що пропонувалися посади в межах дільниць, розташованих у Голопристанському районі. Стверджувала, що позивачу була запропонована посада водія іншого транспортного засобу ВАЗ 2110, який відноситься до Бехтерської експлуатаційнї дільниці БУВР нижнього Дніпра. ОСОБА_3 відмовився від запропонованої посади, оскільки не захотів бути водієм автомобіля ВАЗ, про що було складено акт 20.11.2020 року. Інші вакантні посади відповідно до кваліфікації позивача на той час і на даний час відсутні. Штатний розпис станом на 01.12.2020 року у зв`язку із реорганізацією ще не було сформовано. У штатному розписі з 01.12.2020 року також були відсутні вакантні посади водіїв. Вакантної посади сторожа також не було. У наказі про звільнення позивача допущено помилку, оскільки відповідно до робочої інструкції ОСОБА_3 працював водієм автотранспортного засобу Renault Dokker Expression, а не ВАЗ 2110. Вважає позовні вимоги безпідставними, просила відмовити у їх задоволенні.

Третя особа начальник БУВР нижнього Дніпра Андрієнко Ігор Олегович подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини і дійшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Якщо на момент попередження відсутня можливість запропонувати переведення, а згодом така можливість з`явиться, то пропозиція повинна бути обов`язково зроблена.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Як слідує з позовних вимоги та наданих письмових матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 був прийнятий до БУВР нижнього Дніпра в порядку переведення з Приморського УВГ на посаду водія автотранспортного засобу 2 класу гаража Приморської дільниці БУВР нижнього Дніпра згідно з наказом № 71-ос від 07.05.2020 «Про особовий склад». Відповідно до вказаного наказу за ним був закріплений автомобіль Renault Dokker Expression, державний номер НОМЕР_3 .

Наказом БУВР нижнього Дніпра від 14.09.2020 року № 119 «Про оптимізацію структури апарату БУВР нижнього Дніпра», метою забезпечення якісного виконання функціональних повноважень БУВР нижнього Дніпра, вдосконалення організації та створення його оптимальної структури, більш ефективного і якісного використання наявних трудових і фінансових ресурсів.

Згідно з даним наказом позивач був письмово попереджений 15.09.2020, тобто за два місяці, про можливе скорочення його посади та звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, про що поставив свій підпис.

Згідно довідки, наданої головою профкому від 11.05.2021 № 1, ОСОБА_3 не був членом первинної профспілкової організації Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра.

Відповідно до довідки № 01/807 від 13.05.2021, при скороченні посад ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 звітність № 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва та праці» до центру зайнятості не подавалась у зв`язку з тим, що скорочення не мало масового характеру (ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-УІ).

З 01.12.2020 року скороченню підлягала структурна одиниця БУВР нижнього Дніпра «Гараж (м. Гола Пристань)» у складі 12 штатних одиниць. Станом на 01.10.2020 року фактична чисельність працівників БУВР нижнього Дніпра складала 1213 чоловік.

19.11.2020 (№ 1-/3212) позивачу було запропоновано посаду водія автотранспортного засобу 2 класу Бехтерської експлуатаційної дільниці БУВР нижнього Дніпра.

В Акті комісії від 20.11.2020, у складі провідного бухгалтера ОСОБА_8 , інженера з підготовки кадрів ОСОБА_9 , провідного інженера з транспорту ОСОБА_10 , зазначено, що ОСОБА_3 була запропонована посада водія автотранспортного засобу ВАЗ 212040, 2 класу, від якої він відмовився.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків члени вказаної комісії, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від запропонованої посади водія автомобіля ВАЗ 2110 в їх присутності. На той час ОСОБА_3 був водієм автомобіля Renault Dokker Expression. Акт складався у приміщенні відділу кадрів. Допитані свідки також зазначили, що не перебувають у особистих неприязних відносинах із ОСОБА_3 , у них немає підстав оговорювати його, свідчення надають добровільно, буз будь-якого примусу та тиску.

Згідно з наказом від 27.11.2020 № 352-ос «Про особовий склад», ОСОБА_3 було звільнено 30.11.2020 року у зв`язку із скороченням штату працівників з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної відпустки та вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати.

З наданої відповідачем Інформації щодо наявності вакантних посад по загальному фонду БУВР нижнього Дніпра станом на 19.11.2020 вакантні посади водіїв легкових автомобілів 2 класу відсутні, станом на 01.12.2020 року була вакантна посада водія автотранспортного засобу ВАЗ 2110 2 класу на Бехтерській експлуатаційній дільниці, від якої позивач відмовився. Вакантні посади сторожа відсутні.

Таким чином, роботодавцем була запропонована позивачу вакантна посада на час звільнення, відповідно до його кваліфікації.

Позивачем та його представником в якості доказу спростування достовірності складеного Акту про відмову від запропонованої вакантної посади, залучено свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які показали, що в їх присутності ОСОБА_3 вакантна посада не пропонувалася, тому він від неї не відмовлявся.

Суд не приймає до уваги покази вказаних свідків, оскільки вони спростовуються показами допитаних свідків - членів комісії при складанні Акту відмови від запропонованої посади, як більш вагомі.

Крім того, якщо не була запропонована вакантна посада позивачу у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , це не значить, що така пропозиція не могла надійти в присутності інших осіб.

Суд також ставить під сумнів свідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , оскільки вказані працівники також були звільнені з підприємства відповідача у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників.

Позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України від 14.09.2020 № 119 «Про оптимізацію структури апарату БУВР нижнього Дніпра» ніяким чином не обґрунтовані позивачем.

Крім того, саме роботодавець визначає доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Тому оскарження працівниками рішень про визначення структури підприємства чи установи, зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників не вважається належним способом захисту. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства чи установи (постанова Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 451/706/18).

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем виконано вимоги закону при звільнення позивача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 80, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 267 ЦПК України, ст. 40, ст. 49-2, ст. 237, ст. 238 КЗпП України, Постановою пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами та доповненнями), суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України, третя особа начальник БУВР нижнього Дніпра Андрієнко Ігор Олегович, про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через Голопристанський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 27.10.2021 року.

Суддя О. Х. Ширінська