Провадження №2/521/4101/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 жовтня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мурзенко М.В.,
при секретарі - Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи - Товарна Біржа «Центральна Одеська біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
У липні 2021 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи - Товарна Біржа «Центральна Одеська біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування своєї заяви, позивач зазначає, що 08.10.1996 року матір позивачки - ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з відповідачами по справі. Договір був укладений на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа». 10.10.1996 року право приватної власності було зареєстровано за ОСОБА_4 в КП ОМБТІ за №107 пр. стр. 127 реєстр. 246. Зазначила, що сторонами було виконані всі істотні умови договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки - ОСОБА_4 померла, актова запис № 9787. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак згідно постанови нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки договір укладений на біржі, а відповідні договори мають буди визнані судом дійсними. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2021 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.09.2021 року.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 02.09.2021 року по справі було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2021 року.
Позивачка в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа - представник Товарної Біржі «Центральна Одеська біржа» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 жовтня 1996 року між ОСОБА_2 , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_6 , 1985 р.н. з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа» було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1614, відповідно до якого ОСОБА_2 , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_4 купила квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.5-6)
Відповідно до договору № 1614 квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 48 кв.м., корисну площу 48 кв.м., та складається з двох кімнат .
10.10.1996 року право приватної власності було зареєстровано за ОСОБА_4 в КП ОМБТІ за №107 пр. стр. 127 реєстр. 246. (а.с.6 зв)
З довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 04.11.2020 року № 4860-07/1179-44 вбачається, що станом на 31.12.2012 року в комунальному підприємстві право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за «рос. ОСОБА_7 » на підставі договору № 1614 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого та товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 08.10.1996 року (дата реєстрації 10.10.1996 року в книзі 107 пр, стор. 127, р. № 246. (а.с.35)
Отже, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали угоду відповідно до умов договору: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 02.10.2020 р., актовий запис № 9787. (а.с.9)
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 . (а.с.14)
ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса - Гуляєвої Наталії Василівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері.
Згідно постанови №123/02-31 від 14.04.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, та роз`яснено щодо звернення до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1614.
Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1996 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
При таких обставинах суд вважає, що даний договір підлягає визнанню дійсним.
Керуючись ст.41 Конституції України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 47, 153, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи - Товарна Біржа «Центральна Одеська біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1614 від 08 жовтня 1996 року, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_6 , 1985 р.н. з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони, зареєстрований на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа» в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1614 від 08.10.1996 року, та зареєстрований 10.10.1996 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 107 пр, стор. 127, р. реєстр № 246.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.