Провадження № 2/756/6799/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

20 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва І.В. Белоконна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрій Миколайович, про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно залишити без руху у зв`язку з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

Пункти 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначають, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач звернулася до суду з позовною вимогоюпро визнання заповіту ОСОБА_4 від 30.11.2018 недійсним, в якому останній заповів сторонам своє рухоме та нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

16 лютого 2021 року Велика Палата Верховного Суду по справі № 911/2390/18 дійшла висновку, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №3 від 01.03.2013 про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ зазначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 43 вищезазначеної Постанови якщо пред`явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як вбачається з матеріалів, що додані до позовної заяви, предметом спірного заповіту окрім рухомого майна також є квартири, будинки, земельні ділянки, нежитлові приміщення, та гаражний бокс, які розташовані в різних районах м. Києва, м. Севастополя, Київської, Одеської та Донецької областей.

Позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що основна частина нерухомого майна знаходиться в Оболонському районі м. Києва, що стало підставою для звернення за підсудністю саме до Оболонського районного суду м. Києва. Тому для визначення підсудності за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях, позивачу необхідно вказати дійсну вартість кожного окремогомайна, що є предметом оспорюваного заповіту.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України зазначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи не містять документів, підтверджуючих сплату судового збору у повному обсязі.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи не містять документів, підтверджуючих сплату судового збору у повному обсязі.

Також суд зауважує, що згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору надано квитанцію № 34292943 від 03.09.2021 про сплату нею за позов до Дарницького районного суду м. Києва грошових коштів у розмірі 908,00 грн на рахунок Дарницького району ГУК у м. Києві, у той час як позов поданий саме до Оболонського районного суду м. Києва. Також при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, не вдалося можливим встановити, що кошти у розмірі 908,00 грн зараховані до Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

З оспорюваного заповіту вбачається, що окрім сторін по справі, ОСОБА_4 заповів частину свого майна також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак позивач не вказує у своїй позовній заяві зазначених осіб ні в якості відповідачів, ні в якості третіх осіб, у той час як вирішення позовних вимог може вплинути на їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно зазначити підтвердження дійсної вартості майна для визначення підсудності справи, сплатити судовий збір у повному обсязі, та визначитись з процесуальним статусом ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 175-177, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрій Миколайович, про визнання заповіту недійсним - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії даної ували.

В разі невиконання ували суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Белоконна