233 № 233/4153/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача -

відповідача -

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

07 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 листопада 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК Волобуєвою Т.В., р/№ 1-1766, їй належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 . Відповідач у справі ОСОБА_2 , звернулася до позивача з проханням про реєстрацію у належному позивачці будинку, на що остання погодилася та зареєструвала її 12 грудня 2015 року. За вказаною адресою відповідач ніколи не проживала, у будинку відсутні її речі та документи. У теперішній час ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2 , при цьому залишається зареєстрованою у належному позивачці будинку. Відповідачка не оплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті. Реєстрація відповідачки за вказаною адресою має наслідком порушення прав позивачки як власниці, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог (а.с. 16).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку звернулася до суду з заявою, у якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 22-24).

З`ясувавши позицію позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 05 листопада 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК Волобуєвою Т.В. за р/№ 1-1766, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ за № 16861, кн.. 60 (а.с. 5), ОСОБА_1 належить на праві власності жилий будинок за АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом технічної документації на об`єкт нерухомого майна (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 згідно даних паспорту зареєстрована у будинку за вищевказаною адресою з 05 грудня 2000 року (а.с. 3-4), що також підтверджується витягом домової книги (а.с. 9).

Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника № 1» м. Костянтинівки № 1137 від 07 вересня 2021 року (а.с. 11), виданій ОСОБА_1 , у будинку АДРЕСА_1 окрім останньої зареєстровані: - ОСОБА_3 , чоловік, 1954 р.н.; ОСОБА_2 , 1975 р.н.. Всього троє осіб (а.с. 6-7, 23-24).

Факт реєстрації ОСОБА_2 за даною адресою також підтверджується копією адресної картки за адресою: АДРЕСА_1 , картки реєстрації особи (а.с. 10), а також відомостями реєстру Костянтинівської територіальної громади (а.с. 19).

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.

Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 більше п`яти років не проживє у будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, з власної волі змінила місце проживання, згідно поданої нею до суду заяви відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, період та підстави не проживання у будинку позивача нею не оспорюються, - суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 та ухвалення рішення про визнання відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.

Тому, позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті 20 жовтня 2021 року. Повний текст рішення суду виготовлений 22 жовтня 2021 року.

Суддя :