УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкту нерухомого майна-квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділу спільного майна подружжя-квартири, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла вказана позовна заява.

У своїй заяві позивач, на підставі положень Сімейного кодексу України просить: визнати об`єкт нерухомого майна - квартиру спільною сумісною власністю подружжя, розподілити спільне майно подружжя - квартиру та визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору, в якому вона просить звільнити її від сплати судового збору, з тих підстав, що сума судового збору за подання позовної заяви перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявниці за попередній календарний рік.

Як вбачається з наданої заявницею довідки про доходи №19/11/6-45734-2021 від 03.09.2021, виданої їй Київським НДЕКЦ МВС, розмір її доходу за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року складає 240 799,49 грн. Згідно наданої заявницею відомостям з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків розмір доходу заявниці за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року складає 241 299,39 грн.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою розмір ставки судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з наданою заявницею копією звіту про оцінку майна за №АЕ00-210902-025 (об`єкт оцінки: квартира загальною площею 86,07 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) від 02.09.2021 року ринкова вартість квартири, яка є предметом даного спору, складає 6 077 259,82 грн.

Враховуючи ціну позову, оскільки позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, за кожну з яких судовий збір не може перевищувати 11 350,00 грн, розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі за дві вимоги майнового характеру становить 22 700,00 грн, що перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, що з урахуванням наданих заявницею відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків розмір доходу заявниці за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - складає 12 064,97 грн.

Розглядаючи питання звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд виходить із такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом із тим, ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя (справа «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії»).

Беручи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, а також враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, з метою забезпечення належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ та інтересами позивача, суд вважає за справедливе зменшити заявниці розмір судового збору до 12 064,00 грн., що не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Вказану суму судового збору необхідно сплатити за наступними реквізитами Шевченківського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026011

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху із встановленням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відхилити.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання позовної заяви до 12 064,00 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкту нерухомого майна-квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділу спільного майна подружжя-квартири - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г. Притула