ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 766/14006/17

Номер провадження: 22-ц/819/1899/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Савицької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 22 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Друга Херсонська державна нотаріальна контора про визнання шлюбу недійсним та усунення від спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2021 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 22 квітня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування скарги посилається на те, що висновок суду щодо належного повторного повідомлення судом про дату і місце розгляду справи 19.04.2021 року та 22.04.2021 року шляхом надсилання смс-повідомлення не відповідають дійсності, оскільки позивачка користується іншим номером мобільного телефону та заяви про бажання отримувати повістки у вигляді смс-повідомлення ні вона, ні її представник ОСОБА_4 до суду не подавали.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В ході апеляційного розгляду адвокат Пацалова Тамара Валеріївна, яка діє від імені ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити.

Адвокат Іпатов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, просить залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача та сторони, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, керуючись положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, виходив з того, що позивач та її представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судові засідання 19.10.2020 року, 19.04.2021 року та 22.04.2021 року, заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустивши порушення норм процесуального права.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав.

Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. The Czech Republic, 12/11/2002, § 49).

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системне тлумачення ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що застосування інституту залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, вирішуючи питання про залишення заяви без розгляду, суд повинен врахувати всі зазначені вище умови у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає право суду залишати позов без розгляду.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у судове засідання призначене на 19.10.2020 року позивач та представник позивача не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить особистий підпис представника позивача ОСОБА_4 в довідковому листі (а.с.239).

Згідно довідки про доставку на №56 та №85 направлено та доставлено смс-повідомлення про розгляд справи 19.04.2021 року та 22.04.2021 року (а.с.257,264,265).

Відповідно до ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно із п. 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається з матеріалів справи, заяв про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення позивачем ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_4 не подавалось.

Таким чином, безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що позивач та представник позивача ОСОБА_4 повідомлені у встановленому законом порядку, оскільки довідка про доставку смс-повідомлення може бути визнана належним повідомленням про розгляд справи лише у разі наявності заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, відповідно до аб.1 ч.2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС України від 27.03.2019 року (справа № 201/6092/17).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивачки та/або її представника про судові засідання, призначені на 19.04.2021 року та 22.04.2021 року, що спростовує висновки суду першої інстанції про їх повторну неявку в судові засідання, будучи належно повідомленими.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, що в розумінні положень ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2021 року, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та порушує право позивача на захист своїх інтересів в суді.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2021 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова