Справа № 603/461/21
Провадження №2-о/603/22/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І.М.

секретаря судового засідання - Швець Н.С.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу

заявник: ОСОБА_1

представник заявника: адвокат Гнатишин Віра Володимирівна

заінтересована особа: Монастириська міська рада

предмет заяви: встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст вимог заявника.

Представник заявника адвокат Гнатишин В.В. звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_2 , а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, виданого на ім`я « ОСОБА_2 та факту постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця заявника - ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно до якого входить:

- земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, виданого 23.01.2003 року.

ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, проте нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки не встановлено факту проживання заявника на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 .

Окрім цього, представник заявника в заяві зазначає, що існують розбіжності в актових записах, а саме в свідоцтві про смерть і правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №657215.

Так, у свідоцтві про про смерть ОСОБА_2 остання записана як « ОСОБА_2 » а в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, виданого 23.01.2003 року спадкодавиця зазначена як « ОСОБА_2 »».

Через розбіжності в вищевказаних актових записах і правовстановлюючому документі заявник не може підтвердити належність її бабці Державного акту на право приватної власності в зв`язку з чим виникають труднощі для реалізації її прав на оформлення документів на спадщину.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника щодо оформлення документів для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, представник заявника просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, виданого 23.01.2003 року та факт постійного проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте представником заявника подано заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, подану заяву підтримують повністю просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Монастириської міської ради в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить судовий розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18.10.2010 року.

Ще за життя ОСОБА_2 належала:

- земельна ділянка площею 2,15 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Тростянецької сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 остання записана як « ОСОБА_2 ».

В Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, виданого 12.06.2003 року виданого 23.01.2003 року спадкодавиця записана як « ОСОБА_2 ».

Згідно виписки з поземельнокадастрової книги за 2006-2010 роки ім`я заявника записано як « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 26.10.2021 року, судом встановлено, що останні кожен окремо підтвердили, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по батькові « ОСОБА_2 » а не « ОСОБА_2 ».

З аналізу вищезазначених документів та даних, які в них містяться встановлено, що при складанні (видачі) вищевказаних правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, органами, які їх складали, були допущені помилки при записі побатькові ОСОБА_2 , замість « ОСОБА_2 » в даному державному акті помилково зазначено « ОСОБА_2 ».

Факт проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 підтверджується письмовими поясненнями, вищевказаних свідків.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Згідно складеного 08.09.2010 року ОСОБА_2 в с.Тростянці Монастириського району Тернопільської області заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №20 та посвідченого секретарем сільської ради, остання на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, а також все те на що вона за законом буде мати право - ОСОБА_1 .

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право.

Згідно п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності, а також встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215, виданого на ім`я « ОСОБА_2 » підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів.

Отже, заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявникам для подальшого оформлення документів на отримання спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ч. 1 ст. 379 ЦК України).

Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України).

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Отже, для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину необхідно, щоб таке проживання було постійним.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані представником заявника докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підставна та підлягає до задоволення.

VII.Судові витрати.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтею 124 Конституції України, ст. ст.13, 81, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 5 ст. 272, 354Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника - адвоката Гнатишин Віри Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Монастириська міська рада, про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу:

- Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657215 від 23.01.2003 року, виданого на ім`я « ОСОБА_2 ».

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.10.2021 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживаючої за адресою: с.Тростянці Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області.

Представник заявників: адвокат Гнатишин Віра Володимирівна, (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР №000348 від 25.01.2019 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1021921 від 02.08.2021 року), місцезнаходження якої: вул.Добровідка буд.15 м.Монастириська Тернопільська область.

Заінтересована особа: Монастириська міська рада (Код ЄДРПО 04058433), юридична адреса місцезнаходження якої: вул.Шевченка 19 м.Монастириська Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян