Справа № 305/627/21
Провадження по справі 8/305/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Марусяк М. О.

секретаря судового засідання Найман Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2021 у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу по справі № 305/627/21 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання однієї дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Заяву мотивує тим, що 08.04.2021 Рахівським районним судом Закарпатської області винесено судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що для визначення розміру аліментів в частині від заробітку, заявник зобов`язаний подати докази того, що відповідач працює, в інакшому випадку підстав для застосування п.4 ч.1 ст.161 ЦПК не має, а розмір аліментів має бути визначений на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день він має іншу сім`ю, в якій на утриманні має двох дітей. Він офіційно не працює, має лише тимчасові підробітки, за кордон виїхати наразі не має можливості через карантинні обмеження. Тобто фінансовий стан через викладені обставини є занадто скрутним. Виданий судовий наказ, яким вирішено стягувати з нього 1/4 частину доходу зумовлює визначення розміру аліментів згідно середнього заробітку по області, що покладає на нього занадто високий фінансовий тягар і затягує його та його сім`ю у фінансове ярмо. Дана обставина у розумінні ЦПК України є нововиявленою. На підставі наведеного, просив скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ винесений Рахівським районним судом Закарпатської області, 08.04.2021 по справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання однієї дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини вілповідного віку.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 03.06.2021 відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом учасників справи.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився. 06.10.2021 представник заявника, адвокат Габор Я.І. надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами без участі заявника та його представника. Подану заяву заявник підтримує та просить її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася. 12.10.2021 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заперечує проти задоволення заяви з підстав наведених у відзиві.

29.06.2021, реєстрація канцелярією суду, до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якому стягувач заперечує проти заяви. Вважає викладені в ній вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин. Наведені заявником у якості нововиявлених обставин, були відомі заявнику на час розгляду справи, не входять до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, оскільки нормами права (ч.5 ст.183 СКУ та п.п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України) розмір аліментів які присуджуються за судовим наказом, чітко зафіксований і не залежить від таких обставин, як працевлаштованість платника аліментів, зайняття підприємницькою діяльністю, наявністю постійного стабільного заробітку (доходу), тощо, які наводить заявник. Вказані заявником нововиявлені обставини, аж ніяк не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому наказі. Такі обставини не були істотними та не могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового наказу, оскільки розмір аліментів, які присуджуються за судовим наказом, законодавством чітко зафіксований і не залежить від обставин, які наводить заявник. Вважає, що судовий наказ від 08.04.2021 по справі №305/627/21 винесений судом з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводить до відома суду, що законодавство містить чітку імперативну норму щодо розміру аліментів, які присуджуються за судовим наказом у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а саме - у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів. Тобто, при стягненні аліментів у наказному порядку законодавець чітко встановив розмір аліментів, які підлягають стягненню, а не залишив встановлення розміру аліментів на розгляд суду, як це відбувається у позовному провадженні. Тому розмір аліментів встановлений судовим наказом є законним, обґрунтованим і не підлягає зміні. У зв`язку з вищенаведеними нормами законодавства абсолютно не зрозуміла позиція заявника. Складається враження, що заявник, сплутав наказне провадження із позовним. Так, заявник наводить обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, передбачені у статті 182 СКУ. Однак, ці обставини враховуються судом саме при позовному провадженні. Натомість при розгляді справи про стягнення аліментів у наказному провадженні, законодавець чітко встановив розмір аліментів, які підлягають стягненню, а не залишив встановлення розміру аліментів на розгляд суду, як це відбувається у позовному провадженні. Заявник також неправильно трактує деякі норми матеріального права, зокрема плутає підстави передбачені п.4 ч.1 ст.161 ЦПК і п.5 ч.1 ст.161 ЦПК. Крім того, заявник стверджує, що на його утриманні знаходяться двоє дітей, однак не підтвердив це належними доказами. Довідка про склад сім`ї, яку він додав до своєї заяви лише наводить членів його сім`ї, однак не доводить, чи хтось з них перебуває на його утриманні. В доданих матеріалах відсутні докази удочеріння (встановлення опіки) заявником відносно неповнолітньої дитини його дружини ОСОБА_4 чи якихось інших підтверджень набуття нею прав його дитини. Заявник у своїй заяві про перегляд судового наказу наводить, необгрунтовані судження і доходить до неоднозначних висновків, які далекі від норм чинного законодавства. Вважає, що суд встановив розмір аліментів не на власний розсуд, а грунтуючись на чітких нормах чинного законодавства, які не залежать від того погоджується з ними боржник чи ні. У свою чергу, її життєві обставини з часу винесення судового наказу не змінилися, вона продовжую самостійно виховувати неповнолітню дитину, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні і зміна розміру аліментів у бік зменшення негативно відобразиться на добробуті їх дитини. На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та залишити в силі судовий наказ виданий Рахівським районним судом.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.04.2021, ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання однієї дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання однієї дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліттята на користь держави судовий збір в розмірі - 227 грн.

Статтею 160 ЦПК України, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому главою 3 розділу Vцього Кодексу.

Статтею 423 ЦПК України передбачено підстави для перегляду судового рішення за новоявленими обставинами.

Зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України передбачено, що нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як на підставу скасування судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що він станом на день звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається та не має постійного, стабільного заробітку (доходу).

Проте, в силу дії п.2 ч.4 ст.423 ЦПК України, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Наведені заявником у якості нововиявлених обставин, були відомі заявнику на час розгляду справи, не входять до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, оскільки нормами права (ч.5 ст.183 СКУ та п.п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України) розмір аліментів які присуджуються за судовим наказом, чітко зафіксований і не залежить від таких обставин, як працевлаштованість платника аліментів, зайняття підприємницькою діяльністю, наявністю постійного стабільного заробітку (доходу), тощо, які наводить заявник.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З вище наведеної норми Закону, випливає, що виключно ОСОБА_2 , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться дитина, надається право вибору, у який спосіб з боржника, як платника аліментів будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку).

Більше того, у Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів.

Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вказані заявником нововиявлені обставини, аж ніяк не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому наказі. Вказані заявником обставини не були істотними, та не могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового наказу, оскільки розмір аліментів, які присуджуються за судовим наказом, законодавством чітко зафіксований і не залежить від обставин, які наводить заявник.

Таким чином, суд вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими обставинами, а відтак відсутні підстави для скасування судового наказу від 08.04.2021 по справі №305/627/21

Доводи заявника, ОСОБА_1 стосовно того, що на його утриманні є двоє дітей: падчерка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не являється підставою для скасування судового наказу.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 257, 259, 260, 261, 352-354, 429, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2021 у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за заявником.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст ухвали суду складено 18 жовтня 2021 року.

Головуюча: М.О. Марусяк