Провадження № 2-з/752/745/21
У Х В А Л А

іменем України

18.10.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової Наталії Сергіївни про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про розірвання договору купівлі продажу квартири.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 32)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду. (а.с. 70)

У серпні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Іванова Н.С. звернулася у суд із заявою про забезпечення позову. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 25 липня 2021 року позивач дізнався про існування оголошення про продаж квартири, яка є предметом позову, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову такі дії відповідача можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1 і 2 ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту і забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 21.11.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського округу Діонісьєіою А.Е., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки № 267395882 від 25.072021 р. на даний час вказана квартира належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 21.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А.Е.

Стороною позивача наведені причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, та обґрунтовано необхідність їх вжиття, враховано співмірність заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Реєстрація за ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру свідчить про існування у останнього, як в одноосібного власника, можливості вільно, на власний розсуд розпорядитись вищевказаним майном.

Враховуючи, що предметом позову є розірвання договору купівлі-продажу квартири, укладеного між сторонами у справі, суд приходить до висновку, що накладення арешту на нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та у користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Разом із тим вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які дії (уповноваження інших осіб на укладення правочинів, передача в заставу, тощо), направлені на відчуження спірного нерухомого майна, охоплюються накладенням арешту на квартиру, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової Наталії Сергіївни про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.11.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Діонісьєвою А.Е.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: