ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1316/21 Номер провадження 22-ц/814/2363/21Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2021 року, постановлену суддею Должко С.Р., про повернення позовної заяви,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни», треті особи: ОСОБА_3 , Зіньківська міська рада, про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

25.08.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із указаним позовом, за змістом якого просять визнати, що нині померлий ОСОБА_4 , за життя, мав право на земельну частку (пай), як член КСП ім.Енгельса Зіньківського району Полтавської області, у розмірі 3,01 умовних кадастрових гектарів, визнавши, за ними, в порядку спадкування, за ОСОБА_2 - право на 1/3 частину, за ОСОБА_1 - на 2/3 частину цієї земельної частки (паю), без визначення часток внатурі.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повернуто позивачам на підставі п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не погодилися із ухвалою районного суду та подали на неї спільну апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважають ухвалу районного суду такою, що не відповідає вимогам ст.265 ЦПК України через відсутність мотивів її постановлення, зокрема закону, який би визначав обов`язковість досудового врегулювання спору, а також безпідставного застосування п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України, норми якої підлягають застосуванню виключно у разі, коли вжиття заходів досудового врегулювання спору є обов`язковим згідно із законом,а до позовної заяви не додано доказів їх вжиття.

Зазначають, що спірні правовідносини є спадковими, відтак, відсутній законодавчо визначений обов`язок вжиття позивачами заходів досудового врегулювання такого спору, що виключає підстави його повернення згідно п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України. Також вказують на відсутність в законі вимог зазначати у позовній заяві про їх не вжиття та повернення позову з цих підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст.353, ч.1 ст.368, ч.2 ст.369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

12.10.2021 до апеляційного суду надійшов відзив третьої особи ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, за змістом якої просить апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з підстав, викладених у скарзі.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 25.08.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до СТОВ «Краяни», треті особи: ОСОБА_3 , Зіньківська міська рада, про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай)./а.с.2-4/

Повертаючи позивачам їх заяву на підставі п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що до позовної заяви не додано доказів щодо неможливості досудового врегулювання спору, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони прийняті з порушенням норм процесуального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у постановах від 30.01.2018 №419/316/15-ц, від 12.02.2019 №914/2649/17, від 11.09.2019 №133/1195/16-ц, від 23.06.2020 №910/5561/19.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 175 ЦПК України передбачає вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. Зокрема, пунктом шостим частини третьої наведеної норми встановлено вимогу щодо зазначення в позові відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

За правилами статті 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що до позовної заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом, постановляє ухвалу про повернення позовної заяви.

Апеляційним судом установлено, що спірні правовідносини виникли з підстав набуття позивачами, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 , права на земельну частку (пай), як члена КСП «Енгельса», переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям на виконання указів Президента України від 10.11.1994 №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та врегульованих вимогами ЦК УРСР 1963 року.

Наведені норми матеріального права, а також ЦК, в тому числі в діючій редакції, не містять вимог щодо обов`язку вжиття заходів для досудового врегулювання спору, а матеріали справи - відомостей про наявність між сторонами домовленостей про досудове врегулювання спору, як передумову звернення в суд із цим позовом.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції викладеного не врахував та, серед іншого, не зазначив закон, який би визначав обов`язковість досудового врегулювання заявленого спору, не звернув увагу на відсутність у позовній заяві відомостей про їх застосування.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо безпідставного повернення позивачам їх позову на підставі п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України, норми якої підлягають застосуванню виключно у разі, коли вжиття заходів досудового врегулювання спору є обов`язковим згідно із законом,а до позовної заяви не додано доказів їх вжиття.

При цьому апеляційний суд визнає такі висновки суду першої інстанції надмірним формалізмом, що позбавляє особу права на доступ до суду та ефективний захист порушеного права.

За висновками ЄСПЛ, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.4 ст.379, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2021 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни», треті особи: ОСОБА_3 , Зіньківська міська рада, про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.10.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.В. Чумак