Справа № 464/2495/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/1197/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт» на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт», за участі третьої особи - ОСОБА_3 , про встановлення факту порушення прав інтелектуальної власності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт», за участі третьої особи - ОСОБА_3 про встановлення факту порушення прав інтелектуальної власності та зобов`язання вчинити певні дії. Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 є співвласниками патенту України №130631 на корисну модель «Спосіб отримання твердого пористого матеріалу» та патенту України № НОМЕР_1 на корисну модель «Теплоізоляційний неавтоклавний ніздрюватий бетон». Вказаними патентами захищені технологічний процес виготовлення будівельного матеріалу та сировинний склад матеріалу, відтак усіма виключними майновими правами на території України володіють позивач та третя особа. Однак, позивачеві з відкритих джерел стало відомо, що відповідачем здійснюється виробництво та реалізація продукції під торговим знаком « Веліт », іменованої «мінеральним утеплювачем «Веліт» або «теплоізоляційними ніздрювато-бетонними плитами «Веліт» або плитами теплоізоляційними ніздрюватобетонними D120 «Веліт», яка, на переконання позивача, отримана у спосіб та за складом, що передбачені його запатентованими технічними рішеннями, що вимагає відповідного реагування.

Представник позивача заявив клопотання, викладене у письмовій заяві від 28.12.2020 про призначення експертизи об`єктів інтелектуальної власності з метою вирішення питань щодо наявності відмінностей між продукцією відповідача та корисною моделлю, правову охорону якій надано патентом України на корисну модель № НОМЕР_1 «Теплоізоляційний неавтоклавний ніздрюватий бетон» та щодо того, чи використано у продукті відповідача кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі за вищевказаним патентом, або ознаку, еквівалентну їй. Проведення експертизи пропонує доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Представник відповідача проти задоволення клопотання позивача заперечував. Підтримав клопотання про призначення експертизи, викладене у письмовій заяві від 02.03.2020. Заперечив також щодо доручення проведення експертизи Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності, оскільки йому відомі випадки надання такою установою необґрунтованих висновків. Вважає, що проведення експертизи необхідно доручити експертам Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України. Підтримав письмовий текст клопотання від 02.03.2020 та заперечення на клопотання позивача від 28.12.2020.

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 08 лютого 2021 року клопотання представника позивача та представника відповідача про призначення експертизи - задоволено.

Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт», за участі третьої особи - ОСОБА_3 , про встановлення факту порушення прав інтелектуальної власності та зобов`язання вчинити певні дії, судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи є, відповідно до матеріалів справи, відмінності між продукцією відповідача «плити теплоізоляційні ніздрюватобетонні D120», або «плити теплоізоляційні ніздрюватобетонні D120 Веліт», або «мінеральний утеплювач «Веліт» (виробник ТОВ «Веліт Контракт», ), корисною моделлю, правову охорону якій надано патентом України на корисну модель № НОМЕР_1 «Теплоізоляційний неавтоклавний ніздрюватий бетон»?

2.Чи використано, відповідно до матеріалів справи, у продукті під торговими назвами «плити теплоізоляційні ніздрюватобетонні D120», або «плити теплоізоляційні ніздрюватобетонні D120 Веліт», або «мінеральний утеплювач «Веліт» (виробник ТОВ «Веліт Контракт», ) кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі за патентом №132909 «Теплоізоляційний неавтоклавний ніздрюватий бетон», або ознаку, еквівалентну їй?

3. Чи використовувало ТОВ «Веліт Контракт» () при виготовленні продукції «плити теплоізоляційні ніздрюватобетонні D120 Веліт» та «мінеральний утеплювач «Веліт» кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі до дати подання заявки за патентом №132909?

4. Чи використовувало ТОВ «Веліт Контракт» () при виготовленні продукції «плити теплоізоляційні ніздрюватобетонні D120 Веліт» та «мінеральний утеплювач «Веліт» кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі до дати подання заявки за патентом №130631?

Проведення експертизи доручено експерту (експертам) Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26), яких попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на обов`язків.

Надано експерту (експертам) матеріали цивільної справи № 464/2495/19.

Витрати за проведення експертизи покладено:

-щодо запитань 1, 2 - на позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 );

-щодо запитань 3, 4 - на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт» (79066, м. Львів, вул. Сихівська, 8/87, , додаткова поштова адреса: м. Львів, пр. Чорновола, 63, 5 поверх, к. 17, тел. ).

Попереджено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У випадку ненадання експерту необхідних матеріалів, документів для проведення експертизи, часткової неоплати вартості експертизи, таку проводити у тій частині, в якій можливо надати висновок на підставі наявних матеріалів, документів та здійсненої оплати її вартості.

Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив Дегтяренко Олексій Олександрович, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт». Вважає ухвалу суду незаконною, оскільки судом не було взято до уваги висновки Львівського апеляційного суду зазначені в постанові від 05.11.2020. Звертає увагу, що до клопотання не додавалися жодні підтверджуючі документи про можливість проведення вказаною установою експертизи з питань інтелектуальної власності, які ставляться позивачем і відповідачем. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 08 лютого 2021 року про призначення проведення експертизи судовим експертам Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, що знаходиться за адресою: 03150, м.Київ, вул. Казимира Малевича, 11.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30 вересня 2021 року, є дата складення повного судового рішення - 11 жовтня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Дегтяренко Олексія Олександровича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт» не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення експертизи, суд виходив з тих обставин, що для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання в галузі інтелектуальної власності. Окрім цього, суд прийшов до висновку про можливість доручання проведення такої експертизи експерту (експертам) Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26), оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо експертної установи.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Згідно з положеннями ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Враховуючи те, що дослідження обставин, про які заявлено сторонами, входять до предмета доказування у справі та для з`ясування таких обставин безумовно необхідні спеціальні знання, а також з метою повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, у справі необхідно призначити судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності.

З метою забезпечення принципу змагальності сторін, ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання обох сторін, а саме призначити експертизу з врахуванням усіх запропонованих сторонами питань.

Незважаючи на задоволення клопотань обох сторін та призначення експертизи за усіма запропонованими сторонами питаннями, судом, відповідно до положень ст. 103 ЦПК України, самостійно визначено експертну установу, оскільки згоди щодо цього питання сторонами не досягнуто.

Визначаючи експертну установу для проведення експертизи, судом було взято до уваги, що Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності створено відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 р. № 984-р. Центр належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважений здійснювати судово-експертну діяльність у сфері інтелектуальної власності, є державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність та повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету. Зона територіального обслуговування поширюється на всю територію України.

На виконання своїх завдань, Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності здійснює серед іншого судові експертизи і експертні дослідження, пов`язані з об`єктами права інтелектуальної власності, в тому числі з винаходами і корисними моделями (експертна спец. 13.3) та промисловими зразками (експертна спец. 13.4).

У зв`язку з тим, що жодних підстав для недовіри експертам Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності не встановлено, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що проведення експертизи можливо доручити вказаній установі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності не в змозі належним чином здійснити експертизу з наданням відповідей на поставлені судом запитання.

Згоди сторонами щодо установи в якій буде проводитися експертиза не було досягнуто, в вз`язку з чим, суд на законних підставах самостійно обрав таку установу.

Більше того, судом роз`яснено, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена відповідно додаткова та/або повторна експертиза, яка може бути доручена тій або іншій, в тому числі запропонованій сторонами, експертній установі.

Бажання скаржника доруч

ити проведення експертизи іншій експертній установі не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки обрана судом експертна установа в змозі здійснити експертне дослідження.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги Дегтяренко Олексія Олександровича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт» такими, що правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 08 лютого 2021 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дегтяренко Олексія Олександровича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Веліт Контракт» - залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 08 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник