Справа №538/1173/21
Провадження по справі №2/538/377/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лохвиця позовну заяву ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району, третя особа: Фермерське господарство "ЕКО-КРАЙ", про визнання права власності, визнання недійсним Договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду з позовом до Заводської міської ради про визнання права власності, визнання недійсним Договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права. В обгрунтування позовних вимог позивач пояснив, що він є власником земельної ділянки площею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:0835.

В травні 2021 року позивач звернувся до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий № :00:004:0835 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області.

Технічна документація була виготовлена, але відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені.

11.06.2021 року ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру Рішенням № РВ-021 Державного кадастрового реєстратора Відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в зв"язку розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, а саме перетин з ділянкою :00:004:1090 на 100% (повне співпадіння). До Рішення додано викопіювання з кадастрової карти (плану), що повністю відповідає розташуванню земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 14.06.2021 року з кадастровим номером :00:004:1090 земельна ділянка розташована: Полтавська область, Лохвицький район, Пісківська сільська рада, цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 3,1161 га. Форма власності Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 11.03.2020 року ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна по кадастровому номеру земельної ділянки :00:004:1090 зареєстроване інше речове право право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди без номера від 02.06.2020 року між Пісківською сільською радою та Фермерським господарством «ЕКО КРАЙ» на 14 років. В додаткових відомостях зазначено: земельна ділянка з не витребуваних земельних ділянок (паїв).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна по кадастровому номеру земельної ділянки :00:004:0835 відомості з реєстру речових прав, відомості з реєстру прав власності та інші відомості відсутні.

Враховуючи викладене, позивач просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий Відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в якому вірним вважати кадастровий номер :00:004:1090 на заміну кадастрового номера :00:004:0835; визнати право власності на земельну ділянку площею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий Відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:1090; визнати недійсним Договір оренди землі, б/н, від 02.06.2020 року між Пісківською сільською радою та Фермерським господарством «ЕКО КРАЙ» та скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права; номер запису про інше речове право: 37172485 (спеціальний розділ).

Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву про підтримання позову, справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо ухвалення рішення суду покладаються на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням поданих позивачем документів.

Третя особа на розгляд справи не з"явилася, подавши письмові пояснення щодо позову, де в його задоволенні просить відмовити.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий Відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:0835.

В травні 2021 року позивач звернувся до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий № :00:004:0835 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області.

Технічна документація була виготовлена, але відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені.

11.06.2021 року ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні відомстей до Державного земельного кадастру Рішенням № РВ-021 Державного кадастрового реєстратора Відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в зв"язку розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, а саме перетин з ділянкою :00:004:1090 на 100% (повне співпадіння). До Рішення додано викопіювання з кадастрової карти (плану), що повністю відповідає розташуванню земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 14.06.2021 року з кадастровим номером :00:004:1090 земельна ділянка розташована: Полтавська область, Лохвицький район, Пісківська сільська рада, цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 3,1161 га. Форма власності Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 11.03.2020 року ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна по кадастровому номеру земельної ділянки :00:004:1090 зареєстроване інше речове право право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди без номера від 02.06.2020 року між Пісківською сільською радою та Фермерським господарством «ЕКО КРАЙ» на 14 років. В додаткових відомостях зазначено: земельна ділянка з не витребуваних земельних ділянок (паїв).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна по кадастровому номеру земельної ділянки :00:004:0835 відомості з реєстру речових прав, відомості з реєстру прав власності та інші відомості відсутні.

Земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами.Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частини перші статтей 79 та 79-1 Земельного кодексу України відповідно).

Земельна частка (пай) умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства.

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарcьким кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах.

Земельна частка (пай) не відноситься до об`єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Невитребуваною земельною ділянкою є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

До нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) відносяться:

?земельні частки (паї), на які громадяни, які мають право на земельну частку, не отримали сертифікатів чи іншим чином не заявили свої права на земельну частку;

?земельні частки, на які вже сертифікат отриманий, але власник сертифікату не розпорядився ним належним чином (не подана заява про виділення в натурі для передачі в оренду чи для сумісного обробітку);

?земельні частки, власники яких померли, їх спадкоємці не прийняли спадщини, а термін дії договору оренди закінчився чи договір не був укладений.

Таикм чином, земельна ділянкаплощею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий Відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:0835, не належить до категорії не витребуваних земельних ділянок (паїв).

Внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про інше речове право порушує право власності позивача на земельну ділянку та відповідно цей запис підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч.1 та ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» (у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Тобто, як убачається з вказаної норми, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності, тобто права, яке вже мало виникнути до її проведення.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства

Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Такий висновок міститься і в Постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №638/2304/17.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 161-XIV право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають: речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право оренди (суборенди) земельної ділянки.

За змістом ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З наведених норм права вбачається, що право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом № 1952-IV, на підставі договору оренди землі та інших документів, що згідно із законодавством підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

В п. 5, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» міститься роз`яснення, що відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК).

Тлумачення ст.ст. 15, 16 ЦК України свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Такий висновок міститься і в Постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №638/2304/17.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За нормою ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», запис про скасування державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав.

Згідно з Висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Постанові від вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсним правочинів, на підставі яких прийняте оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні доведено порушення права власності позивача на земельну ділянку, є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, згідно ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст., 10, 15, 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,ст.ст. 11, 16, 215, 316, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 23, 27, 76, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району, третя особа: Фермерське господарство "ЕКО-КРАЙ", про визнання права власності, визнання недійсним Договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права - задовольнити. Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Заводської міської (колишньої Пісківської сільської) ради Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий Відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в якому вірним вважати кадастровий номер :00:004:1090 на заміну кадастрового номера :00:004:0835. Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 3,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Заводської міської (колишньої Пісківської сільської) ради Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215035, який виданий Відділом Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області 10 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:1090. Визнати недійсним Договір оренди землі, б/н, від 02.06.2020 року між Пісківською сільською радою та Фермерським господарством «ЕКО КРАЙ» та скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права; номер запису про інше речове право: 37172485 (спеціальний розділ). Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь