Справа №705/4443/21
2/705/2329/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 жовтня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суддя зазначає, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки не повністю відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 22 Пленуму ВСУ N 11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду.

Так, позивач у позові визначила ціну позову в розмірі 3156150 грн. При цьому позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 908 грн. та за вимогу про розподіл спільного майна подружжя у розмірі 6810 грн. Але, суду є незрозумілим, з якої вартості майна виходила позивач, сплачуючи судовий збір, оскільки у матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження вартості щодо вимог майнового характеру, що унеможливлює визначення дійсної вартості майна, та відповідно ціни позову щодо вказаних майнових вимог. Так, всупереч вимог ЦПК України, до матеріалів позову не додані докази, а саме: довідки про ринкову вартість спірного нерухомого майна, тощо. Тільки за наявності зазначених доказів можливо визначити ціну позову та відповідно й розмір судового збору, який повинен бути сплачений у дохід держави.

Одночасно, позивачем вказується у позові, що при подачі позову про розподіл спільного майна подружжя необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6810 грн.

Однак, у ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання позовної заяви в частині вимог про поділ майна подружжя, позивач має сплатити 1 % від ціни позову, тобто дійсною вартістю спірного нерухомого майна, однак не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд позбавлений можливості, визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за позовні вимоги майнового характеру, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна, тому неможливо визначити ціну позову.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в правильному визначені ціни позову та з урахуванням ціни позову визначені судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Гудзенко