Справа № 369/220/20
Провадження № 2/369/2421/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Бікус С.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу №369/220/20 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 13/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0117 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 0:01:017:0001. За життя ОСОБА_5 було складено заповіт, яким він заповів все своє майно донці ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказала, що незалежно від змісту вказаного вище заповіту, право на спадкування після смерті ОСОБА_5 , право на обов`язкову частку у спадщини має: малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 якого визнано за рішенням суду недієздатним з шестимісячного віку.

26.01.2018 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на підставі заяви про прийняття спадщини, яка надійшла від імені матері малолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 24/2018 до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також вказала, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.. № 388/02-31 від 12.02.2019 року державним нотаріусом Києво-Святошинсьої районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. ОСОБА_4 , 1995 р.н. у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що спадщину, що залишилась після померлого ОСОБА_5 , в установлений законом строк ОСОБА_4 1995 р.н. не прийняв, оскільки недієздатним його визнано після закінчення шестимісячного строку.

Просила суд визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 строком у два місяці з дня набрання рішення законної сили.

29.10.2020 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого відповідача вказала, що ОСОБА_1 не оформила опіку над сином вчасно, тому у позивачки не має підстави просити суд визначити додатковий строк для подання заяви про спадкування, як опікуна недієздатного. У позивача відсутні будь-які поважні причини для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2020 року відкрито провадження у справі.

Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи за №1009 від 29.12.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 року, який проведений, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Пінкевич Н.С. у соціальній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, в провадження судді Фінагеєвої І.О. надійшов вищевказаний цивільний позов.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2021 року (суддя Фінагеєва І.О.) прийнято до провадження справу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засідання відповідач проти позову заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Києво-Святошинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Київської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно.

Як вбачається з копії заповіту від 08.12.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-3656 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 все його майно, що буде належите йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося.

Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року по справі № 357/1933/18, визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 недієздатним з шестимісячного віку. Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_4 та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 опікуном недієздатного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має другу групу інвалідності з дитинства, діагноз - розумова відсталість помірного ступеня резидуально органічного ґенезу (F71).

Як вбачається з рішення суду з 29.06.2008 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зарахований до списочного складу підопічних дитячого будинку-інтернат на повне утримання.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. від 12.02.2019 року № 388/02-31 вбачається, що ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/250 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 , спадкоємцем якої за законом на Ѕ частку був її син ОСОБА_5 , котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку земельної ділянки площею 0,0117 га з кадастровим номер 0:01:017:0001, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ), належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 , спадкоємцем якої за законом на Ѕ частку був її син ОСОБА_5 , котрий спадщину, що залишилася після смерті матері фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав

Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року по справі № 357/1933/18, клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року - задоволено. Продовжено строк дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року в частині визнання недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили.

За нормами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст..ст. 1258, 1261 Цивільного кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами ст. 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Отже за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску троку для прийняття спадщин є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо є у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18).

Як достеменно встановлено судом, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , який є спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині, був інвалідом ІІ групи з дитинства, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року по справі № 357/1933/18, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 був визнаний недієздатним з шестимісячного віку , а відтак останній був позбавлений можливості самостійно звернутись у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, так як строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, оскільки останній визнаний недієздатним з шестимісячного віку та в силу своєї інвалідності та стану здоров`я не міг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкування після смерті батька за законом як спадкоємець за законом на обов`язкову частку у спадщині, оскільки пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини відбувся позивачем з поважних та не залежних від позивача причин.

Керуючись, ст.ст. 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини и - задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.О. Фінагеєва