Справа №751/1689/21
Провадження №2/751/797/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинської М.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТ - КРЕДО», третя особа: ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» про визнання договорів недійсними,

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТ - КРЕДО», третя особа: ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» про:

- визнання недійсним договору від 28 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» і ОСОБА_3 , за кредитним договором № ML - 001/103/2006 від 31.05.2006 року;

- визнання недійсним договору від 28 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» і ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 246, за Договором Іпотеки № PCL 001/103/2006 від 31.05.2006 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL 001/103/2006, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 63 200, 00 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 11% річних. 03.09.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір №1 від 03.09.2009 року до Кредитного договору № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року. 03.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір №2 від 03.06.2010 року до Кредитного договору № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року. Згідно умов договору, кредит надається строком до 02.06.2021 року. Первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаними Кредитними договорами, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за Кредитним договором № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року на підставі договору факторингу № 27/06/12 від 27.06.2012 року, що був укладений з ПАТ «ОТП Банк». Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по Кредитному договору № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року в сумі 63 760, 64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1 584 084 грн. 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 59 118, 34 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1 468 752 грн. 71 коп. та заборгованості по відсоткам 4 642,30 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 115 334 грн. 61 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 23 761 грн. 32 коп. Новозаводський районний суд м. Чернігова видав ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» виконавчий лист у справі №751/7873/16-ц від 28.10.2016 року з строком пред`явлення до виконання до 29.10.2019 року. 28.07.2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» був укладений договір факторингу та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. В подальшому в той же день на підставі договору факторингу був укладений договір про відступлення права вимоги між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» і ОСОБА_3 від 28.07.2020 року, на підставі якого права вимоги за кредитним договором МL - 001/103/2006 від 31.05.2006 р., укладеного з ОСОБА_2 , були відступлені новому кредитору ОСОБА_4 . Даний договір було укладено із порушенням вимог частини першої статті 203 та статті 215 ЦК України.

В судовому засіданні 20 жовтня 2021 року ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» переведено із статусу відповідача в статус третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, представника не направив, заяв, клопотань та відзиву на позов не надіслав, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч.ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України.

Більш того, Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.

Відповідач - ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТ - КРЕДО» представника в судове засідання не направило, заяв, клопотань та відзиву на позов не надіслало, про дату та час розгляду справи повідомлялось у встановленому законом порядку.

Третя особа - ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» представника в судове засідання не направила, заяв та клопотань не надіслала, про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL 001/103/2006, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 63 200, 00 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 11% річних. 03.09.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір №1 від 03.09.2009 року до Кредитного договору № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року. 03.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір №2 від 03.06.2010 року до Кредитного договору № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року.

Згідно умов договору, кредит надається строком до 02.06.2021 року. Первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаними Кредитними договорами, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за Кредитним договором № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року на підставі договору факторингу № 27/06/12 від 27.06.2012 року, що був укладений з ПАТ «ОТП Банк».

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по Кредитному договору № МL 001/103/2006 від 31.05.2006 року в сумі 63 760, 64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1 584 084 грн. 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 59 118, 34 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1 468 752 грн. 71 коп. та заборгованості по відсоткам 4 642,30 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 115 334 грн. 61 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 23 761 грн. 32 коп.

Новозаводський районний суд м. Чернігова видав ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» виконавчий лист у справі №751/7873/16-ц від 28.10.2016 року з строком пред`явлення до виконання до 29.10.2019 року.

28.07.2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» був укладений договір факторингу та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. В подальшому в той же день на підставі договору факторингу був укладений договір про відступлення права вимоги між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» і ОСОБА_3 від 28.07.2020 року, на підставі якого права вимоги за кредитним договором МL - 001/103/2006 від 31.05.2006 р., укладеного з ОСОБА_2 , були відступлені новому кредитору ОСОБА_4 .

Згідно п. 1.1 нижченаведеного Договору в порядку та на умовах, визначених договором, Цедент передає (відступає) Цесіонарію, а Цесіонарій набуває належні права Цедентові Права Вимоги за кредитним договором № МL 001/103/200 від 31.05.2006 року, що укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - далі іменується як «Кредитний договір». Додатково, 28.07.2020 року був укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № РСL-001/103/2006 від 31.05.2006 року, посвідчений Ющенко О.С., приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 31.12.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №1796, укладеного між АКБ «Райфайзен Україна» та ОСОБА_2 іпотекодержателем та за яким новий кредитор на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного 27 червня 2012 року між Первісним кредитором і Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» про наступне:

Первісний кредитор передає та відступає Новому Кредитору всю сукупність прав належних Первісному кредитору за Договором іпотеки, включно, але не обмежуючи право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою та отримання задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмета іпотеки.

Предметом іпотеки згідно вищевказаного договору є квартира АДРЕСА_1 .

Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором та іпотечним договором між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» і ОСОБА_3 від 28.07.2020 року було укладено із порушенням вимог частини першої статті 203 та статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Положення частини першої статті 1083 ЦК України регулюють питання наступного відступлення права грошової вимоги після укладення договору факторингу.

Так, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу (частина перша статті 1083 ЦК України).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який, передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Зі статтей 1077 та 1079 Цивільного кодексу України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що договір факторингу зачіпає інтереси трьох сторін: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, та боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором.

Фінансова установа - це юридична особа, яка згідно із законом надає одну або декілька фінансових послуг і внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку (пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 того ж Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Факторинг належить до фінансових послуг (пункт 11 частини 1 статті 4 Закону). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг є фінансовою послугою, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Вказана норма передбачає правило за яким фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання.

Юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу, який здійснює державне регулювання ринку фінансових послуг, протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій (частини 1 та 2 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження № 12-97гс18) дійшла висновку про те, що договір факторингу є правочином, який характеризується, зокрема, тим, що йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором).

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Також у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі №638/22396/14-ц зазначено, зокрема: «п. 48. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки договорами факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, то воно повинно здійснюватися відповідно до положень цієї глави, яка регулює відносини з факторингу (частина другої статті 1083 ЦК України). Іншими словами наступне відступлення права грошової вимоги має здійснюватися шляхом укладення саме договору факторингу з відповідним суб`єктним складом його сторін (стаття 1079 ЦК України), а не шляхом укладення договору про відступлення права вимоги з фізичною особою.

Отже, фактично сторони спірних договорів уклали ряд угод, завдяки яким здійснили перехід права на грошову вимогу та на вимогу іпотечного майна від банку до фізичної особи. При цьому, оскільки договір факторингу не може бути укладений між банком та фізичною особою, задіяли спосіб переходу формально начебто правильний, проте за змістом такий, що лише приховав дійсні наміри сторін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 274 279, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТ - КРЕДО» про визнання договорів недійсними задовольнити.

Визнати недійсним Договір від 28 липня 2020 року про відступлення права вимоги (цесія), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» (код ЄРДПОУ 39761587) і ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за кредитним договором № ML - 001/103/2006 від 31.05.2006.

Визнати недійсним Договір від 28 липня 2020 року про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» (код ЄРДПОУ 39761587) і ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 246, за Договором Іпотеки № PCL 001/103/2006 від 31.05.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест - Кредо» (код ЄРДПОУ 39761587) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду.

Повне рішення складено 29.10.2021 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач