САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1252/21
Провадження №2/726/320/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовною заявою МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних,-суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів вказує, що підприємством було надано відповідачам послуги з постачання теплової енергії в квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , опалювальної площею 24,60 кв.м. Користувачами послуг є відповідачі. Зазначає, що із 01.10.2018 року по 30.06.2021 року відповідачі не виконували свої обов`язки по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 7726,26 гривень. На письмові прохання про погашення заборгованості відповідачі не реагують.

Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на їхню користь заборгованості по оплаті за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 7726,26 грн, три відсотки річних у розмірі 241,44 гривень, інфляційні втрати у розмірі 634,40 гривень, а також судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надіслав до суду відзив на позов у якому вказує, що між сторонами спору не укладалось договорів з приводу постачання теплової енергії, а тому нарахування заборгованості не є законною. Окрім того заперечує проти солідарного обов`язку відповідачів із сплати боргу. Разом із тим зазначає, що ОСОБА_1 вже сплатив частину заборгованості. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , опалювальною площею 24,60 кв.м.

Згідно відомостей підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Чернівці, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 263171754 від 25.06.2021 року, власниками квартири у АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вказане нерухоме майно є спільною частковою власністю відповідачів.

Разом із тим, між позивачем та відповідачами до 01.01.2006р. існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст.11 ЦК України - «Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків» - шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 . Незважаючи на відсутність укладеного договіру про надання послуг з централізованого опалення, відповідачі є користувачами цих послуг. Оцінюючи пояснення представника позивача про відсутність укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії, а як наслідок і відсутність обов`язків перед постачальником у відповідачів, суд вважає за необхідне роз`яснити наступне.

Статями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін. Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог доводи відповідача про те, що між сторонами не укладено відповідних договорів. Крім того, стаття 322 ЦК України покладає на власника майна тягар його утримання. Зокрема, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором чи законом. Оскільки належна на праві власності відповідачам квартира розташована у багатоквартирному будинку, під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідач не відмовився у встановленому законом порядку, він зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать від того проживає власник у цій квартирі чи ні, та чи укладеним є відповідний договір. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17).

Окрім того, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що за вищевказаний період прострочення відповідачі все ж здійснювали оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, а саме у серпні 2019 року 2500,00 гривень. Таким чином відповідачами акцептовано умови постачальника послуг.

Разом із тим, після відкриття провадження у справі, відповідачем, на рахунок постачальника, 25.08.2021 року та 13.10.2021 року було оплачено грошові кошти у якості погашення заборгованості за надання послуг з теплопостачання на загальну суму 4000,00 грн.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги.

Нарахування відповідачам за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» від 21 липня 2005р.

Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 151 « Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17лютого 2010р.

Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р., № 146 17.10.2014 р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015р., № 1171 від 31.03.2015р., № 969 від 09.06.2016р., № 1536 від 28.12.2017р.

Згідно розрахунку, заборгованість відповідачів по оплаті послуг з постачання теплової енергії за період із що із 01.10.2018 року по 30.06.2021 року року складає 7726,26 гривень. Разом із тим, відповідач ОСОБА_1 , після відкриття провадження у справі оплатив частину заборгованості за надані послуги теплопостачання у розмірі 4000,00 гривень. Таким чином, залишок заборгованості за вказаний період складає 3726,26 грн. та підлягає стягненню із відповідачів.

У відповідності до ст.19 Закону Україну «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію та ст.ст. 64, 67, 156, 162 ЖК України споживачі зобов`язані щомісячно вносити на рахунок заявника оплату за теплопостачання їх квартири.

Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ст.ст. 64, 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг.

Оплата за надані послуги повинна здійснюватись Відповідачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно п. 6, 13 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Статтею 7 та 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином відповідачі, як співвласники житла, несуть перед постачальником солідарну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та законодавства. За приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем, розмір інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення сплати відповідачами заборгованості із 01.10.2018 року по 30.06.2021 року, становить відповідно 634,40 гривень та 241,44 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 546, 570, 610, 612, 623, 629, 635 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 141, 263-265, 280-283 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» (МФО 356334, код 34519280, р/р НОМЕР_2 в філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 3726,26 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» (МФО 356334, код 34519280, р/р НОМЕР_3 в філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк») втрати від інфляційних процесів у розмірі 634,40 гривень та три відсотка річних у розмірі 241,44 гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» (МФО 356334, код 34519280, р/р НОМЕР_3 в філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк») судовий збір у розмірі по 756,60 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук