ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2021 року м. Чернівці
Справа № 726/39/21
Провадження №22-з/822/69/21
Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Литвинюк І.М.,
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Скрипка С.В.,
учасники справи:
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Неотех»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Неотех» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2021 року та додаткове рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2021 року, головуючий у І-й інстанції Проскурняк І.Г.,
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Неотех» (далі ТОВ «Неотех») про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Неотех» понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 18 000 грн.

На рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2021 року та додаткове рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційні скарги.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційні скарги залишено без задоволення.

У жовтні 2021 року до апеляційного суду надійшла заява представника відповідача Поклітар Г.О. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат за надання правничої професійної допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У частині 2 статті 15 ЦПК України зазначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та про порційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

До заяви на підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом надано наступні документи: акт №1 виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 01 жовтня 2021 року, виписку з рахунку за 01 червня 2021 року по 04 жовтня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №195 від 14 вересня 2021 року (а.с.87-89 т.3).

Обсяги правової допомоги, наданої адвокатом клієнту, визначено розрахунком витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого адвокатом здійснено наступні дії з зазначенням кількості годин:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу тривалістю три години;

- підготовка письмових пояснень тривалістю чотири години;

- підготовка додаткових пояснень тривалістю чотири години;

- консультації з предмету спора тривалістю 30 хвилин;

- представництво у судових засіданнях тривалістю одна година;

- ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 30 хвилин;

Усього на загальну суму 19 500 грн.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник відповідача Поклітар Г.О., у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону, перед судовими дебатами зробила відповідну заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу і у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подала заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі та відповідні докази витрат на правничу допомогу.

Відповідно до пп. «в» пункту 1 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги позивача, з останнього на користь відповідача слід стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені ним за час розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу чи заперечення щодо не співмірності цих витрат від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходило.

Отже, за відсутності заперечень з боку позивача щодо розміру витрат, понесених відповідачем на оплату професійної правничої допомоги, апеляційний суд вважає, що такі витрати підлягають стягненню в повному обсязі.

З урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Неотех» підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Поклітар Г.О. у Чернівецькому апеляційному суді, у розмірі 19 500 грн.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Неотех» про постановлення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Неотех» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак