Справа № 297/2481/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

12 жовтня 2021 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ГАЛ Л. Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства «Учбово-спортивна база «Закарпаття» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення боргу за договорами позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Підприємства об`єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства «Учбово-спортивна база «Закарпаття» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення боргу за договорами позики в розмірі 2 474 270,62 грн..

Позовна заява, яка подана, мотивована тим, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Підприємством об`єднання громадян Експлуатаційно-виробничим підприємством Учбово-спортивна база «Закарпаття» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України, у період часу з 11.01.2019 р. по 26.12.2019 р. було укладено 38 договорів позики на загальну суму 2 345 600,00 грн..

25.01.2021 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення прав вимоги.

У відповідності до п. 2.1. Договору відступлення, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до позичальника, надалі за текстом - боржник, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договором.

Згідно розписки про передачу та прийняття коштів за договором про відступлення прав вимоги, від 25.01.2021 року новий кредитор станом на 13.03.2021 року передала первісному кредитору суму коштів, що передбачена п. 3.1 Договору відступлення.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що з 13.03.2021 року вона стала новим кредитором по відношенню до ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» щодо виконання зобов`язань за вказаними договорами позики.

Перевіривши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду висловила свою позицію щодо визначення юрисдикції судів у вказаних категоріях справ, а саме постановою від 02.10.2018 року у справі № 910/1733/18 визначено наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України (тут і далі у редакції вищевказаного Закону).

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до положень статей ст.ст. 1046, 1049, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, ОСОБА_1 як кредитор подало до Берегівського районного суду позов до юридичної особи, як позичальника за договорами позики, що були укладені та сторонами якого були юридична особа та фізична особа-підприємець. Тобто, між позивачкою та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за договором позики, сторонами якого є фізична особа-підприємець та юридична особа, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року справа №359/10663/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, вважаю, що розглядати вказану справу слід в порядку господарського судочинства, роз`яснив позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Закарпатської області.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, 258-260 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства «Учбово-спортивна база «Закарпаття» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення боргу за договорами позики - відмовити.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Закарпатської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя: Лайош ГАЛ