Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.10.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/10449/20

Номер провадження: 22-ц/813/10043/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув клопотання адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про витребування доказів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Огренич І. В. 01 лютого 2021 року,

встановив:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 01.11.2011 року в розмірі 138 578,37 гривень.

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 01.11.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, викладених на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору відповідач дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Згідно п. 2.1.1.5.7 Договору власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1. 52 Договору).

Пунктом 1.1.3.2.3 Договору для Банку передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Відповідно до п. 2.1.13.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п. п. 2.1.1.3.5, 2.1.1.12.9 Договору Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строку платежу за іншими договорами Клієнта, в межах, встановлених цими договорами (договірне списання).

Згідно з п. п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.1 Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

Банк свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання в повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, станом на 24.03.2020 року в розмірі 138 578,37 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 68 882,69 гривень, у тому числі - заборгованість за простроченим тілом кредиту 68 882,69 гривень; - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 27 863,40 гривень; - нарахована пеня 34 757,12 гривень; - штраф (фіксована складова) 500 гривень; - штраф (процентна складова) 6 575,16 гривень.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Договору він діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.42 Договору сторони передбачили, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених Договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія Договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів Банку (а. с. 1 - 5).

До позову Банк надав клопотання: 1) про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а. с. 8); 2) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 9).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року вищевказані позовні вимоги Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.11.2011 року в розмірі 68 882,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 27 863,40 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2 102 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник активно користувався кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту, чим фактично визнавав та був обізнаний про рух коштів на картковому рахунку. Зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, суд вважав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Укладений у вигляді підписаної сторонами заяви-анкети кредитний договір від 01.11.2011 року б/н не містить строку повернення кредиту (користування ним). Окрім того, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, зміну розміру кредитного ліміту за рішенням та ініціативою банку зі сплатою річних, надані банком Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин (а. с. 99 - 101).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Юрія Миколайовича про перегляд та скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року залишено без задоволення (а. с. 156).

Адвокат Павлишин Юрій Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних вимог Банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) Банк не надав до суду доказів отримання ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 68 882,69 гривень; 2) Банк у позові зазначив двічі заборгованість за тілом кредиту; 3) роздруківка та розрахунки позивача не є доказом замовлення та отримання відповідачем грошових коштів; 4) роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15); 5) в анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строк повернення кредиту і розмір кредитного ліміту; 6) умови договорів розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим Банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші; 7) матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився відповідач і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та міг їх розуміти; 8) відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час судових засідань; 9) позовна заява подана з пропуском позовної давності. До вимог Банку слід застосувати позовну давність з 30.04.2017 року (а. с. 161 - 181).

До вищевказаної апеляційної скарги адвокатом Павлишиним Ю.М., діючим від імені ОСОБА_1 , додано клопотання про витребування доказів нібито схвалення ОСОБА_1 отримання/сплати грошових коштів від Банку у розмірі 68 882,69 грн. та нібито останній надавав згоду/замовлення Банком перерахування/витрачання коштів у сумі 68 882,69 грн..

19.08.2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження. Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повернулося до суду з приміткою пошти «отримано 02.09.2021 року».

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що Банк є повідомленим про розгляд справи в апеляційному суді.

Матеріали справи також містять відомості щодо отримання апелянтом копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі Банком, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.10.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (138578,37 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає можливим розглянути вказане клопотання без виклику учасників справи у судове засідання, зазначивши при цьому наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Адвокат Павлишин Юрій Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , у клопотання про витребування доказів зазначив, що витребування доказів на момент розгляду справи судом першої інстанції унеможливлювалось, оскільки відповідача не було належним повідомленням про дату, час судових засідань.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 про судовий розгляд неодноразово повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази (а. с. 87, 89, 91, 94, 96). ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи, заявляв клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 90, 91), заяву про відкладення розгляду справи було надано суду першої інстанції також адвокатом Павлишиним Ю.М., діючим від імені ОСОБА_1 (а. с. 95, 96). Разом з тим, позивач не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що заявником не доведено неможливість заявлення клопотання про витребування доказів у суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про витребування доказів необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову у витребуванні доказів не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 84, 367, 368, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді О. В. Князюк

С. О. Погорєлова