Справа № 331/639/21
Провадження № 2-п/331/52/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при судового засідання секретарі Чуйко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Єренко Дмитра Віталійовича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

за участю представника відповідача ОСОБА_4 ,

представників позивача ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

встановив:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2021 року задоволено позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2015 року по 31.12.2020 року в розмірі 59297 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто сім) гривень 21 копійка. Вирішено питання стягнення судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 від імені і в інтересах якої діє адвокат Єренко Д.В. просить суд поновити строк звернення до суду, переглянути заочне рішення, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи та про прийняте рішення. Про заочне рішення дізнався 30.06.2021 року та подала заяву про його скасування, посилаючись на наявність обставин і доказів, що мають істотне значення, зокрема вказує на відсутність підстав для стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, оскільки зазначеними послугами не користувалась з травня 2005 року, проживає в іншому місці.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Єренко Д.В. підтримав подану заяву на підставі зазначених в ній доводів, просить скасувати заочне рішення. Про існування заочного рішення відповідачу не було відомо, як і про перегляд заочного рішення за заявою іншого відповідача ОСОБА_3 від 17 травня 2021 року. Відповідач є співвласником квартири за місцем надання комунальних послуг. Докази того, що відповідач у встановленому порядку повідомила Концерн «Міські теплові мережі» про тимчасове не проживання за адресою надання послуг, суду не надано.

Представники позивача - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заперечували проти перегляду заочного рішення. Вважають рішення законним і обґрунтованим, посилаючись на відсутність законних підстав для перегляду заочного рішення, оскільки відповідач є співвласником квартири за адресою надання житлово-комунальних послуг позивачем, а тому зобов`язана нести витрати по утриманню свого майна.

Дослідивши наведені в клопотанні доводи про поновлення строку звернення до суду та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримала копію рішення суду лише 25.06.2021. Із заявою про перегляд заочного рішення суду звернулась до суду 14.07.2021.

Відповідно до ч.4 ст.284 ЦПК учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Зазначені заявником причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд визнає поважними і вважає необхідним поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, рішення суду, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає за наступними підставами.

У відповідності до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має зазначити докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю, тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Під час судового розгляду та ухвалення заочного рішення відповідач ОСОБА_1 не була присутня у судових засіданнях, які призначались судом.

Про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлялась належним чином, відповідно до положень ч.ч.7, 11 ст.128 ЦПК України: через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, і додатково за адресою місця проживання, зазначеною у позові.

Поштові конверти направлені відповідачу з судовими повістками про виклик в судові засідання, призначені судом на 23 лютого 2021 і 24 березня 2021 року повернуті до суду із відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження, з огляду на опублікування оголошення про виклик особи є повідомленням належним чином про час та місце розгляду справи, в силу положень п.4 ч.8 ст.128, ч.11 ст.128 ЦПК України.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи, суд вважає, що відповідач не з`явилися в судові засідання, не подала відзив на позовну заяву без поважних причин.

Як зазначалося вище, заочне рішення підлягає скасування, лише якщо судом також буде встановлено, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, за таких вимог суд має дати оцінку наданим відповідачем доказам на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи та має скасувати заочне рішення, якщо такі докази вливатимуть на правильність висновку суду.

Відповідно до довідки від 29.06.2021 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2015 року по теперішній час.

Згідно із копією договору купівлі-продажу від 19.05.2005 року ОСОБА_7 придбав будинок в смт.Балабине,Запорізького району Запорізької області.

Перевіривши доводи відповідача, і надані ним докази суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду заочного рішення.

Згідно із ст.ст.322,360 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

При цьому суд виходить з того, що квартира відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку і підключена до єдиної мережі централізованого опалення і постачання гарячої води, безперервну роботу і обслуговування якої забезпечує позивач. Ці послуги у зазначений період надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі не зверталися. Факт отримання вказаних послуг відповідачами не спростований, докази того, що у квартирі відсутнє (відключене у встановленому порядку) централізоване опалення (гаряче водопостачання) відсутні, за спожиті послуги відповідно до особового рахунку позивачем нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі їх оплату в повному обсязі не здійснювали.

ОСОБА_1 є співвласником квартири, у встановленому законом порядку не відмовилась від надання послуг, а тому зобов`язана нести витрати на утримання майна, у тому числі оплачувати комунальні послуги.

З огляду на не доведення поважності причин неявки відповідача в судове засівання і ненадання доказів, що мають істотного значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність необхідних умови в їх сукупності, визначених ст.288 ЦПК України, а тому відмовляє в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 127, 128, 288 ЦПК України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Єренко Дмитра Віталійовича про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 липня 2021 року.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 серпня 2021 року.

Суддя Р.С.Солодовніков