Провадження № 2-з/754/263/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Деснянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетнік Ірина Сергіївна про визнання шлюбу недійсним, скасування актового запису про шлюб, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, скасування актового запису про шлюб, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування державної реєстрації права власності.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В своїй заяві представник позивача посилається на те, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , на яку відповідач вже набула права власності, а тому вона має можливість здійснити відчуження спірної квартири, що зробить неможливим або значно ускладнить відновлення порушених прав позивача та виконання рішення суду.

Посилаючись на викладене, представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру, а також заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження або передачу права власності на спірну квартиру та заборонити державним реєстраторам, державним та приватним нотаріуса та будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні або будь-які інші дії, направлені на відчуження або передачу права власності на спірну квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним шлюб між відповідачем та ОСОБА_4 та скасувати актовий запис про шлюб; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я відповідача та скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_2 .

За таких обставин, накладення арешту на спірну квартиру у забезпечення даного позову є правомірним. Зазначений захід забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам, так як предметом спору є оспорювання набуття відповідачем права власності на спадкове майно. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог, ускладнить поновлення порушених прав та інтересів сторін, тому обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру спрямований на запобігання відчуженню нерухомого майна, яке є предметом спору, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не порушують права та інтереси сторін.

Однак, вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження майна не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку одночасне вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на майно і забороною вчиняти певні дії не є необхідним, так як за своєю правовою природою накладення арешту на майно виключає можливість вчинення будь-яких дій щодо спірного майна, спрямованих на його відчуження.

Таким чином, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в частині накладення арешту на квартиру. В іншій частині заяви необхідно відмовити.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 - до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Київського апеляційного суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: