справа № 462/2905/14-ц
УХВАЛА

23 липня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Борисюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого до виконання,

встановив:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 01.06.2021 року звернулося до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №462/2905/14-ц та поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого до виконання, посилаючись на те, що рішенням суду від 17 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто з ОСОБА_1 29116,23 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2014 року складає 360620,85 грн., заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.09.2008 року. На виконання даного рішення 22.05.2015 року видано виконавчий лист. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.11.2020 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Дельта Банк» на стягувача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». ПАТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання. У зв`язку із цим, просить видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Сторони, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до положень ч.3 ст.433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, які регламентують порядок розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не є перешкодою для розгляду заяви. При цьому представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у поданій заяві просить розглядати таку за її відсутності.

Вивчивши матеріали заяви стягувача, наявні у такій підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, перевіривши матеріали справи №462/2905/14-ц, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів цивільної справи № 462/2905/14-ц та поданої до суду заяви вбачається, що на виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 22.05.2015 року було видано виконавчий лист, який 22.05.2015 року направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 94), про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 29116,23 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2014 року складає 360620,85 грн., заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.09.2008 року, 3606,21 грн. судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06.11.2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у вказаному виконавчому листі, виданому Залізничним районним судом м.Львова 22.05.2015 року у справі №462/2905/14-ц (а.с.94).

Питання про видачу дублікату виконавчого листа врегульовано у п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, яким визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, оскільки рішення набрало законної сили 16.12.2014 року, на час звернення 01.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» із заявою строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №462/2905/14-ц закінчився.

Згідно листа Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №09-36/463 В-8 від 05.02.2021 року вбачається, що у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП №48117987, з виконання виконавчого листа №462/2905/14-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова. 10.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ не надходив (а.с.130).

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З конструкції ст.433 ЦПК України вбачається, що у ЦПК України не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем, а тому суд приходить до переконання, що в даному випадку оригінал виконавчого листа втрачено при передачі оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за таких обставин пропущено з поважних причин.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п.40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», Суд наголошує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п.1 ст.6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст.6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 (див. також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

У своєму рішенні у справі Шмалько проти України від 20/07/2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

В обґрунтування поважності причин пропуску для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», посилається на те, що умовами договору відступлення прав вимоги не передбачено обов?язку попереднього кредитора щодо передачі матеріалів претензійно-позовної роботи у паперовому вигляді, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд, визнає наведені стягувачем причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними, тому заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ. Може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких підстав, оскільки боржник на сьогоднішній день не погасив заборгованість, самостійно рішення суду не виконується, виконавчий лист №462/2905/14-ц було втрачено, окрім цього пропущений строк для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання, що не дає можливості стягувачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до органів Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду у вказаній справі, тому суд вважає за необхідне заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, поновивши строк для пред`явлення такого до виконання.

Керуючись ст. 258-261, 433, п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа у справі №462/2905/14-ц, виданого 22 травня 2015 року Залізничним районним судом м.Львова, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 29116,23 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2014 року складає 360620,85 грн., заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.09.2008 року, 3606,21 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання ухвали до Львівського апеляційного суду, відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний