КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 368/1304/19 Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко І.І.
Номер провадження: 22-ц/824/1549/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

В Кагарлицький районний суд Київської області звернулось Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго», позивач, енергопостачальник, товариство) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, споживач, боржник) в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20 248,56 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04 липня 2011 року між попередником позивача - Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» (далі - ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго») та споживачем ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією на об`єкт споживача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно технічної документації, споживач ОСОБА_1 має у власному користуванні електроустановку КТП-10/04, кВ. з силовим трансформатором 63 кВА., та КЛ-10 кВ. L=0,046 км. зовнішнього електропостачання житлових будинків за вказаною адресою.

За умовами Договору № 200748323 про користування електричною енергією від 04 липня 2011 року знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця.

Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), які регулювали відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Відповідно до п. 21 Правил знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Абзацом 2 п. 19 Правил встановлено, що у разі коли у власності або користуванні побутового споживача перебувають електричні мережі напругою понад 1 кВ, а засіб обліку встановлений не на межі балансової належності електричних мереж, електропостачальник проводить побутовому споживачу розрахунок технічних втрат електричної енергії в електричних мережах відповідно до методики визначення технологічних втрат електричної енергії в електричних мережах, трансформаторних пунктах, які належать побутовим споживачам (населенню), затвердженої НКРЕКП. Порядок розрахунку електричної енергії в електричних мережах, трансформаторних пунктах, які належать побутовим споживачам, є додатком до договору про користування електричною енергією.

Посилався на те, що у зв`язку з тим, що розрахунковий засіб обліку споживача встановлений не на межі розподілу балансової належності електромереж (точці продажу) втрати електроенергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця встановлення розрахункових засобів обліку віднесено на рахунок фізичної особи, на балансі якої перебуває зазначена ділянка мережі.

Споживач оплачував виставлені енергопостачальником рахунки на оплату втрат електричної енергії в мережах споживача. Разом з тим, як зазначив позивач, показники електролічильника енергопостачальнику відповідач не надавав та за спожиту електричну енергію не сплачував.

Оскільки доступ до засобу обліку був неможливий, то енергопостачальник відповідно до п. 30 ПКЕЕН виписував платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період.

В подальшому, 06 листопада 2018 року споживачем передано енергопостачальнику покази приладу обліку, які зафіксовані на значенні 8496.

За таких обставин, 14 грудня 2018 року представниками енергопостачальника самостійно було знято дані про покази засобу обліку споживача, які зафіксовані на значенні 19911. Після цього, споживачу було здійснено донарахування за спожиту електричну енергію на кінець грудня місяця 2018 року на загальну суму 28 912,32 грн.

В послідуючому, за зверненням споживача, 05 квітня 2019 року на даному об`єкті було проведено контрольний огляд розрахункового засобу обліку електричної енергії.

Згідно Акту контрольного огляду розрахункового засобу обліку електричної енергії від 05 квітня 2019 року № 029902, електролічильник НІК 2301АП1 заводський номер 0237030 має показник 020754,4.

У зв`язку із цим, споживачу було здійснено перерахунок і сума заборгованості зменшилася, та станом на день подачі позовної заяви до суду становить 20 248,56 грн. Показник лічильника станом на 31 грудня 2018 року зафіксовано на значенні 20039. Таким чином, різниця спожитих та не оплачених споживачем кВт. год. е/е. між показником 8496, що передано споживачем та фактичними показаннями 20039, складає (20039 - 8496) = 11543 кВт. год. е/е.

В результаті проведеного нарахування за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладу обліку у споживача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, яка станом на день звернення до суду становить 20 248,56 грн.

Споживачу неодноразово формувалися і виставлялися до оплати рахунки на оплату спожитої електричної енергії на суму 20 248,56 грн. Останній рахунок на суму 20 248,56 грн. сформовано та виставлено до оплати споживачу 30 вересня 2019 року, проте, в добровільному порядку відповідач заборгованість не сплатив, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на його незаконність і необгрунтованість, порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, ПАТ «Київобленерго» зазначило, що суд першої інстанції не врахував положення статей 525, 526 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Крім того, в апеляційній скарзі вказується на те, що суд не врахував, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплатити вартість спожитої ним електроенергії, якщо він фактично користувався нею і така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц та постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 164/1965/16-ц, Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Також в апеляційній скарзі зазначається про невірний висновок суду про те, що знімання показань приладів обліку є виключною компетенцією та обов`язком позивача, що не відповідає п. 6.1 глави 6 розділу Х111 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, згідно якого, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ПККО та/або ОМ, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Крім того, надання показників лічильника споживачем передбачено Договором № 200747323 про користування електричною енергією від 04 липня 2011 року.

В доводах скарги звертається увага на помилковість і неправильність висновку суду щодо визнання недопустимим доказом Акту контрольного огляду засобу комерційного обліку № 029902 від 05 квітня 2019 року з тих підстав, що нормативними актами в галузі електроенергетики не передбачено необхідності повідомлення чи присутності споживача під час проведення такого огляду.

Крім того, позивачем зазначається, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування нарахованої заборгованості за спожиту електричну енергію, на її погашення чи сплату послуг у повному обсязі відповідно до показань лічильника.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Київобленерго», представник ОСОБА_1 - адвокат Пата С.М. доводи апеляційної скарги заперечила, висновки і рішення суду першої інстанції вважає законними і обгрунтованими.

За приписами ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст.7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ПАТ «Київобленерго» із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» в особі Кагарлицького районного підрозділу, на даний час ПрАТ «Київобленерго», та ОСОБА_1 04 липня 2011 року було укладено Договір на користування електричною енергією № 200747323, відповідно до якого, енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 50 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Адреса об`єкта споживача: АДРЕСА_1 (а.с. 10-15).

В п.п. 5,6 Договору зазначено що облік електричної енергії здійснюється приладом обліку трифазний, кількість зон 1, лічильник тип НІК 2301-АП1 № 0237030 дата повірки: 3/2011, встановлено пломб державної перевірки 1 шт., встановлено пломб енергопостачальника № 2 шт. 70181957, 70181956, показання приладу обліку на момент укладення договору - 000017 кВт.

Пунктом 17 Договору передбачено три порядки оплати за отриману електричну енергію.

Відповідачем було обрано перший порядок, який передбачав наступне: оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку. Для полегшення проведення розрахунків енергопостачальник надсилає споживачу поштою чи надає через своїх представників рахунки. Обсяг електроенергії у рахунках вказується на підставі даних про прогнозоване споживання електроенергії споживачем, яке визначається на основі фактичних показників приладів. Для споживача, з яким вперше укладається договір про користування електричною енергією при виставленні рахунку використовується заявлене споживачем очікуване електроспоживання за місяць 100 кВт*год. Енергопостачальник періодично, але не рідше одного разу на шість місяців, проводить перерахунок за фактично спожиту електричну енергію та надає споживачу рахунок. Фактичні покази лічильника визначаються: за даними вказаними споживачем в рахунку на оплату, повідомлені споживачем за телефоном 5-18-74, за даними контрольного знімання показів приладу обліку персоналом енергопостачальника, отримані в інший спосіб (надані споживачем з листом, отримані з автоматичної системи комерційного обліку електричної енергії тощо). Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника протягом 10 днів з дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. У разі неотримання рахунку, який виставляється енергопостачальником, споживач самостійно здійснює оплату в банківських установах. Споживач має право здійснити оплату за електричну енергію в банківських установах в будь-який час і незалежно від наявності рахунку, який виставляється енергопостачальником. (а.с.13).

До договору про користування електричною енергією № 200748323 від 04 липня 2011 року було додано додаток № 1, який складається з розрахунку втрат електричної енергії в мережах споживача, Порядок зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії, Відповідальні особи споживача.

Окрім того, до позову додано технічні умови № К-00-10-0202 на приєднання електроустановок, Акт № від 14 березня 2011 року розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по КТП 10 / 04 кВ№ 592, Акт обстеження № 70-О Електроустановок: КТП-10/0,4 кВ з силовим трансформатором 63 кВА., КЛ- 10кВ L=0,046 км. зовнішнього електропостачання житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах цивільної справи містяться два рахунки на електроенергію споживачу ОСОБА_1 від 31 грудня 2018 року на суму 28 912,32 грн. та від 20 травня 2019 року на суму 20 248,56 грн.

Представником енергопостачальника ПрАТ «Київобленерго», 05 квітня 2019 року, у відсутність споживача ОСОБА_1 , складено Акт № 029902, згідно якого, електролічильник НІК 2301 АП1, заводський номер 0237030, розташований в ТП АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , має показник 020754,4 кВт (а.с.32).

Згідно рахунку за електроенергію № за вересень 2019 року від 30 вересня 2019 року КС 948, споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , сума до сплати 20 248,56 грн., показник лічильника на 30 вересня 2019 року 21990 ( а.с.35).

З особової картки споживача, особовий рахунок № НОМЕР_1 , споживачем якого є ОСОБА_1 , адреса : АДРЕСА_3 вбачається, що за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року споживачу було нараховано до сплати 1 682,67 грн. та проведено оплату 1 226,43 грн.; за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року нараховано до сплати 2 869,76 грн. та проведено оплату 3 035,68 грн.; за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року нараховано до сплати 22 516,80 грн. та проведено оплату 2 775,84 грн. (а.с.36 -37).

З довідки про зняття показників лічильника за період 01 січня 2016 року по 31 грудня 2019 року, складеної Кагарлицьким РП Київобленерго, ПІБ: ОСОБА_2 особовий рахунок № НОМЕР_1 вбачається, що 20 січня 2017 року знято показник лічильника 8,496,0; 12 березня 2018 року і 06 листопада 2018 року показник лічильника 8,496,0; 14 грудня 2018 знято показник лічильника 19.911,0. (а.с.150).

В копіях квитанцій за 2014 рік (квітень, червень, серпень 2014 рік) та квітень і вересень 2018 року зазначено показники лічильника 8496, а в квитанції за грудень 2018 року показники лічильника заначено 19911.(а.с.64-69).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем позовні вимоги не доведені, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Так, Кагарлицький районний суд Київської області у рішенні вказав, що споживання відповідачем електричної енергії, як зазначено позивачем в грудні 2018 року в кількості 16675 кВт/год. на суму 28 912,32 грн., яке потім було перераховано на суму 20 248,56 грн., на підставі фактичних показників лічильника станом на 14 грудня 2018 року є необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичному споживанню ОСОБА_1 електроенергії як за попередні так і наступні періоди, а також можливість такого споживання за один місяць.

Також в рішенні суду зазначено, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, про те, що він не мав доступу до приладу обліку відповідача до 14 грудня 2018 року, коли були встановлені показники приладу обліку 020754,4 (а.с. 32).

Крім того, суд визнав недопустимим доказом Акт контрольного огляду № 029902 електролічильника споживача ОСОБА_1 , складений 05 квітня 2019 року електропостачальником ПрАТ «Київобленерго» в особі Кагарлицького РП, оскільки зняття показань лічильника проводилось за відсутності споживача - відповідача ОСОБА_1 та без його належного повідомлення.

Проте, колегія суддів з вказаними висновками погодитись не може, так як вони не відповідають обставинам справи і не узгоджуються з вимогами закону.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Законом України «Про ринок електричної енергії», який набрав чинності з 11 червня 2017 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, який діє з 19 квітня 2018 року.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п.п. 19, 20, 21 Правил користування електричною енергією для населення № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником для укладення якого побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою (п. 3 Правил).

Побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил та несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію (п.п. 42, 48 Правил).

За змістом ст. 11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику».

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного сторонами 04 липня 2011 року, між позивачем та відповідачем виникли зобов`язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого, енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язався оплачувати фактично спожиту електричну енергію.

В п.17 Договору визначено три порядки оплати за отриману електричну енергію і суд вірно встановив, що сторони обрали перший порядок, згідно якого, оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку. Для полегшення проведення розрахунків енергопостачальник надсилає споживачу поштою чи надає через своїх представників рахунки. Обсяг електроенергії у рахунках вказується на підставі даних про прогнозоване споживання електроенергії споживачем, яке визначається на основі фактичних показників приладів. Для споживача, з яким вперше укладається договір про користування електричною енергією при виставленні рахунку використовується заявлене споживачем очікуване електроспоживання за місяць 100 кВт*год. Енергопостачальник періодично, але не рідше одного разу на шість місяців, проводить перерахунок за фактично спожиту електричну енергію та надає споживачу рахунок. Фактичні покази лічильника визначаються: за даними вказаними споживачем в рахунку на оплату, повідомлені споживачем за телефоном 5-18-74, за даними контрольного знімання показів приладу обліку персоналом енергопостачальника, отримані в інший спосіб (надані споживачем з листом, отримані з автоматичної системи комерційного обліку електричної енергії тощо). Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника протягом 10 днів з дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. У разі неотримання рахунку, який виставляється енергопостачальником, споживач самостійно здійснює оплату в банківських установах. Споживач має право здійснити оплату за електричну енергію в банківських установах в будь-який час і незалежно від наявності рахунку, який виставляється енергопостачальником. (а.с.13).

Вказаний порядок оплати і передачі показів лічильника узгоджується із порядком, визначеним в п. 21 Правил користування електричною енергією для населення № 1357, які діяли в період з 26 липня 1999 року до 26 червня 2018 року в якому зазначено, що знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач як правило знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

В п.14 Договору зазначено, що енергопостачальник зобов`язується: проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків. Цей же обов`язок енергопостачальника передбачено п. 37 Правил.

Згідно п. 29 Правил, у разі виявлення в платіжному документі помилкових показів засобу обліку, побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це енергопостачальника.

Представник енергопостачальника повинен протягом 5 днів від дня подання заяви перевірити рахунок, а в разі потреби протягом 20 днів перевірити засіб обліку та повідомити побутового споживача про результати перевірки.

З особової картки споживача ОСОБА_1 , довідки про зняття показників лічильника за період з 01 січня 2016 року вбачається, що в період з 04 липня 2011 року по 2016 рік включно показники лічильника не знімались.

В період з 01 січня 2017 року до 14 грудня 2018 року показник лічильника зазначено 8496,0 кВт, тобто стала величина.

Представником енергопостачальника 14 грудня 2018 року знято показник лічильника, який становив 19 911,0 кВт.

В результаті проведеного 05 квітня 2019 року енергопостачальником контрольного огляду засобу обліку споживача, зафіксовано показник лічильника 020754,4 кВт. (а.с.32).

Враховуючи вказані обставини, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів приходить до висновку, що обидві сторони спору допустили порушення договору про користування електричною енергією від 04 липня 2011року та вимог закону, які регулюють спірні правовідносини.

Так, позивачем допущено порушення щодо обов`язку проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання приладів обліку, що передбачено п. 14 Договору і п. 37 Правил користування електричною енергією для населення № 1357.

Відповідачем ОСОБА_1 допущено порушення п. 17 Договору щодо надання фактичних показників лічильника, шляхом внесення їх в рахунок на оплату та передачі енергопостачальнику та п.п. 21, 29 Правил користування електричною енергією для населення № 1357 в частині невиконання обов`язку щодо передачі показників лічильника та неповідомлення енергопостачальника про помилкові покази лічильника в платіжному документі.

Крім того, обов`язок споживача електроенергії щодо передачі показників лічильника передбачено п. 6.1 глави 6 розділу ХIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (діє з 19 квітня 2018 року), згідно якого, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ПККО та/або ОМ, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Разом з тим, необхідно зауважити, що ні умовами договору, ні нормативними актами в галузі електроенергетики, не передбачено можливості звільнення споживача від оплати заборгованості за спожиту електричну енергію в разі не проведення енергопостачальником контрольного знімання показань приладів обліку, так як не проведення енергопостачальником контрольного огляду у передбачені строки не спростовують наявність зазначеної позивачем заборгованості

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не спростував зафіксовані представником енергопостачальника показники лічильника 19 911кВт станом на 14 грудня 2018 року, показники лічильника в результаті проведеного 05 квітня 2019 року контрольного огляду лічильника 020754,4 кВт (Акт № 029902 від 05 квітня 2019 року), тому є всі підстави вважати, що відповідачем було спожиту доставлену енергопостачальником електричну енергію в обсягу 19 911 кВт., станом на 14 грудня 2018 року.

З врахуванням вказаних обставин, та те, що відповідач не спростував покази лічильника станом на 14 грудня 2018 року, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про визнання недопустимим доказом Акт контрольного огляду № 029902 електролічильника споживача ОСОБА_1 , складений 05 квітня 2019 року з тих підстав, що огляд проведено без участі відповідача.

Неможливо погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що споживання ОСОБА_1 електричної енергії, як зазначено позивачем в грудні 2018 року в кількості 16675 кВт/год. на суму 28 912,32 грн., яку в подальшому було змінено енергопостачальником на суму 20 248,56 грн., суд вважає необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичному споживанню відповідачем електроенергії, як за попередні так і наступні періоди, а також можливість такого споживання за один місяць із наступних підстав.

Встановлено, що в період з 04 липня 2011 року по листопад 2018 року відповідач здійснював оплату за спожиту електроенергію за рахунками, виставленими позивачем.

Так, з 2014 року по вересень 2018 року ( а.с.64-68) позивачем в рахунках на оплату були зазначені показники лічильника 8496 кВт.

Здійснюючи 06 листопада 2018 року оплату за рахунком за вересень 2018 року, в якому позивачем зазначено показник лічильника 8496 кВт, відповідачем сплачено кошти за рахунком в сумі 1014,84 грн. (а.с.68).

Лише після контрольного зняття показників лічильника 14 грудня 2018 року - показник 19911кВт, та після контрольного огляду лічильника 05 квітня 2019 року із зняттям показників лічильника, енергопостачальником, 20 травня 2019 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок спожитої електричної енергії і виставлено до сплати суму 20 248,56 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача (а.с.34).

Підстав не погодитись із вказаним розрахунком заборгованості колегія суддів не вбачає так як відповідач не надав суду доказів на спростування нарахованої позивачем заборгованості за спожиту електричну енергію та не довів, що він її погасив, чи сплачував послуги у повному обсязі, відповідно до показань лічильника.

Обгрунтованими також є посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції положеньстатей 525, 526 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Електропостачання згідно із ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII відноситься до житлово-комунальних послуг.

В статті 20 цього Закону визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №164/1965/16-ц, Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Крім зазначеного, у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 367/5766/16-ц із аналогічних правовідносин, висловлено правову позицію про те, що не проведення контрольного огляду засобів обліку у передбачені Правилами строки, не спростовують зазначеної заборгованості за спожиту електроенергію.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог, а доводи відповідача про невизнання позову вважає безпідставними, оскільки спожита ним електрична енергія підлягає оплаті.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права, тому, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 728,90 грн. за подачу ним позовної заяви до суду першої інстанції та судовий збір за з подачу апеляційної скарги на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року у розмірі 2 881,50 грн., а всього: 4 610 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20 248,56 (двадцять тисяч двісті сорок вісім) гривень 56 коп., судовий збір у розмірі 1 728,90 грн. 90 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) гривень 90 коп. за подачу позовної заяви до суду першої інстанції та судовий збір за з подачу апеляційної скарги на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року у розмірі 2 881,50 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривень 50 коп.

Інформація про стягувача: (Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», , вул. Київська, 2-Б, м. Вишневе, Київська область, 08132).

Інформація про боржника: ( ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар