Справа № 360/1492/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участі секретарів - Рассказової М.М., Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, який мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло вона та треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є власниками в рівних долях кожен, житлового будинку АДРЕСА_1 . Земельна ділянка за тією ж адресою кадастровий номер :02:004:0001 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га, належить їй на праві приватної власності. Відповідачка ОСОБА_6 її сусідка. Між їх домоволодіннями був асфальтований проїзд до їх господарських споруд шириною 3 м, якою вони користувалися до 2017 року. У 2017 році відповідачка ОСОБА_1 самовільно, без її згоди встановила залізні ворота на спільному проїзді і закрила їх на замок. На її звернення про звільнення проїзду відповідачка не реагує. Оскільки вона позбавлена права користування спільним проїздом просила визнати незаконною і скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, земельної ділянки, площею 0,1067 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :02:004:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , згідно державного акту серії ЯА № 574135, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 , кадастровий номер :02:004:0091 по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачки знести за її рахунок самовільно збудований паркан, розміщений на земельній ділянці ОСОБА_1 та стягнути з відповідачки понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позов підтримали, викладене підтвердили.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що ОСОБА_2 володіє житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 в складі якого мається асфальтоване замощення частини подвір`я, право власності на яке вона набула в порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_9 .. Оскільки вказаний житловий будинок був придбаний у колгоспу, то на час його купівлі колгосп вже встановив межі, розмір та площу земельної ділянки під будинком. Рішенням виконавчого комітету Новогребельської сільської ради №9 від 20 вересня 1994 року затверджено площу присадибної ділянки під будівлями розміром 0,11 га. При житті ОСОБА_9 приватизував та отримав державний акт на земельну ділянку площею 0,107 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2 , межі земельної ділянки було погоджено та підписано сусідами, в тому числі і ОСОБА_1 18 січня 2018 року проведено обстеження меж домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яким встановлено, що фактичні розміри земельних ділянок відповідають розмірам земельних ділянок, які зазначені в державних актах на право власності. Вказані обставини досліджені та встановлені рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 вересня 2018 року в цивільній справі №360/2382/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , про усунення перешкод у користуванні та володінні земельною ділянкою та перевірені судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду. Тому оскільки позивачка не надала суду доказів про порушення її прав як власника спірної земельної ділянки, то підстав для задоволення позову не вбачається.

Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, відзив на позов не подали, клопотань до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки та її представника, дослідивши письмові докази у справі та, оглянувши матеріали цивільної справи №360/2382/17, інвентаризаційні справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власницею земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:004:0091, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1082 га, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.11, 12).

ОСОБА_2 , 11 березня 2016 року стала власницею житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1067 га по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9 , якому земельна ділянка належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №574135 від 10 листопада 2005 року, що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку (а.с.18-21).

До отримання земельної ділянки у власність, ОСОБА_9 з 1988 року мав у користуванні земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 883 кв.м., що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи. При цьому з матеріалів інвентаризаційної справи, а саме плану садибної ділянки з будовами) вбачається, що зазначена земельна ділянка асфальтованих проїздів до господарських споруд не мала.

З інвентаризаційної справи на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що з 1988 року за вказаною адресою, в межах земельної ділянки, що перебувала у користуванні відповідачки до господарських будівель відповідачки ОСОБА_2 з АДРЕСА_2 був розташований асфальтований проїзд.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №17163/20-41 від 11 листопада 2020 року (а.с.198-205) площа фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 становить 0,1012, що на 0,0070 га (70 кв.м.) менше ніж площа, що вказана в свідоцтві про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку.)

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки спірний проїзд не був у правомірному користуванні позивачки, земельна ділянка під проїздом не відносилась до її земельної ділянки АДРЕСА_1 , то підстав вважати, що її (позивачки) права обмежуються внаслідок перешкод у користуванні спільним проїздом немає. Докази, що зазначений проїзд був спільним, суду не надано.

Користування проїздом протягом певного часу зі згоди відповідачки, не може бути підставою для набуття зазначеної земельної ділянки у власність.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.259-260 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 28 жовтня 2021 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький