Ухвала

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 201/2707/21

провадження № 61-16810ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Павлоградський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Правобережна окружна прокуратура м. Дніпра, про визначення розміру заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом доОСОБА_1 , треті особи: Павлоградський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Правобережна окружна прокуратура м. Дніпра, про визначення розміру заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У жовтні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує неповне з`ясування апеляційним судом фактичних обставин справи, неповне дослідження та надання правової оцінки наявним у справі доказам, а також те, що висновки суду апеляційної інстанції не відповідають обставинам справи. Вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України та скасував ухвалу районного суду про закриття провадження у справі. Зазначає, що оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року (справа № 201/6658/18), виключено запис про батьківство ОСОБА_1 та припинено стягнення з нього аліментів на утримання дитини, тобто встановлено, що він не є батьком дитини ОСОБА_3 , обов`язок по сплаті аліментів на її утримання та інших нарахувань у нього не виникає і він не може бути відповідачем у справі. Вказує, що виключення актового запису про батьківство не тільки припиняє подальше стягнення аліментів, а й звільняє від стягнення вже наявної заборгованості, що свідчить про відсутність предмета спору.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Павлоградський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Правобережна окружна прокуратура м. Дніпра, про визначення розміру заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська області цивільну справу № 201/2707/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 17 листопада 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк