справа 278/3248/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув заяву ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

В провадження суду надійшла вказана заява, якою заявник просить забезпечити докази, а саме - витребувати у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Наталії Володимирівни належним чином завірені копії усіх матеріалів спадкової справи №127/2021, відкритої після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання, будучи належним чином повідомленими, сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява, якою остання просила розгляд заяви проводити без її участі та без участі позивача, заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України неявка заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи не перешкоджає розгляду поданої заяви про забезпечення доказів.

Процесуальним законом з даного приводу зазначено наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Таким чином, виходячи із аналізу наведених норм, суд задовольняє заяву про забезпечення доказів виключно у випадку, якщо є підстави вважати, що відповідний засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Саме з метою недопущення випадків втрати доказів, забезпечення об`єктивного та всебічного розгляду і вирішення справи, існує інститут забезпечення доказів у цивільному судочинстві.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Верховний Суд в ухвалі від 26 листопада 2019 року в справі № 401/1824/17 роз`яснив, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, Верховний Суд вказав, що заява про забезпечення доказів може бути задоволена виключно у випадку одночасної наявності таких обставин: сторона не може отримати відповідний засіб доказування самостійно; наявні об`єктивні підстави вважати, що такі засоби доказування можуть бути безповоротно втрачені в майбутньому; заявник обґрунтував в заяві про забезпечення доказів об`єктивний ризик втрати засобу доказування в майбутньому та надав відповідні докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Проаналізувавши заяву про забезпечення доказів, суд вважає, що вона є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави припускати, що такий засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідного доказу стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заявник не обґрунтував в заяві об`єктивний ризик втрати засобу доказування в майбутньому та не надав відповідні докази на підтвердження таких обставин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 116, 118, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Повний текст ухвали складено 19 жовтня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Євген Татуйко