Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1262/21

11 жовтня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянської міської територіальної громади Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доНадвірнянської міської територіальної громади Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку «А», загальною площею - 39,8 м.кв., житловою площею - 16,4 м.кв., сараю «Б», площею - 27,8 м.кв.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - Надвірнянської міської територіальної громади Івано-Франківської області в судове засідання не прибув. Натомість від представника Надвірнянської міської територіальної громади (Надвірнянської міської ради) Івано-Франківської області на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника міської ради. Не заперечують відносно задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лоєва, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.4-6).

Батьками позивача були ОСОБА_3 та ОСОБА_4

07.05.1978 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і в зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7).

Від шлюбу у батьків позивача, крім неї, ще був один син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Лоївської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області 24.04.1982 року складено відповідний актовий запис № 16 та видано свідоцтво про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача - ОСОБА_9 , про що виконавчим комітетом Лоївської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області 17.01.2017 року складено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про смерть, копія якого зберігається в матеріалах справи (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат позивача - ОСОБА_8 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 06.01.2012 року складено відповідний актовий запис № 34 та видано свідоцтво про смерть (а.с.9).

Після смерті брата позивача ОСОБА_8 відкрилася спадщина на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Лоївського старостинського округу Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 05.04.2021 року № 207/2-18 згідно погосподарського обліку Лоївського старостинського округу Надвірнянської міської ради ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований один. Заповіт від імені ОСОБА_8 виконкомом Лоївської сільської ради не посвідчувався.

З пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається, що вона доглядала свого брата ОСОБА_8 до смерті.

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті брата ОСОБА_8 позивач не подала заяву в державну нотаріальну контору за місцем знаходження майна про прийняття даної спадщини і з поважних причин пропустила цей строк, а тому рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2021 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини.

В даний час позивач знову звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Шушкевич С.М. від 31.05.2021 року № 02-31/188 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті брата, оскільки нею не представлено правовстановлюючого документу, який би підтверджував належність майна померлому братові. Копію даної постанови долучено до матеріалів справи (а.с.27).

Братом позивача ОСОБА_8 в 1991 році згідно будівельного паспорта було побудовано будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , однак він так і не здав дане будинковолодіння в експлуатацію та не оформив право власності на нього (а.с.18-26).

Судом перевірено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає.

У відповідності до ч.1 ст. 1258 ЦК України, ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого брата в порядку спадкування за законом. Однак, в зв`язку з відсутністю оформлених відповідно до чинного законодавства документів, що підтверджували б належність вищевказаного майна спадкодавцю, позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушена звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 /з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі - є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

На даний час реєстрація права власності на вищевказане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» за № 114 від 06.04.2021 року та відповідно до якої інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 06.04.2021 року (час проведення технічної інвентаризації) становить 83168 грн. (а.с.14).

Крім того, з метою узаконення вказаного домоволодіння, за заявою позивача працівниками ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 06.04.2021 року виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно якого складається з житлового будинку «А», загальною площею - 39,8 м.кв., житловою площею - 16,4 м.кв., сараю «Б», площею - 27,8 м.кв. Згідно даного технічного паспорта рік побудови житлового будинку та господарських споруд - 1991 (а.с.15-17).

Згідно довідки, виданої Лоївським старостинським округом № 5 Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, земельна ділянка під житловим будинком по АДРЕСА_1 не приватизована (а.с.13).

Відповідач - Надвірнянська міська територіальна громада Івано-Франківської області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - не заперечує, про що представник подав письмову заяву.

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.ст. 319, 321, 328, 392, 1222, 1258, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Надвірнянської міської територіальної громади Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , уродженкою с. Лоєва, Надвірнянського району, Івано-Франківської області і жителькою АДРЕСА_2 , право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку «А», загальною площею - 39,8 м.кв., житловою площею - 16,4 м.кв., сараю «Б», площею - 27,8 м.кв., інвентаризаційною вартістю - 83168 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 21.10.2021 року.