Справа №265/4050/21
Провадження №2/265/1160/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав забудовника на частину житлового домоволодіння в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання прав забудовника на частину житлового домоволодіння в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_3 , який до смерті мешкав в АДРЕСА_1 . На день його смерті залишилася спадщина у вигляді вказаного будинку, який належав йому на праві власності на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10 липня 1967 року, посвідченого Четвертою жданівською держнотконторою 28 липня 1967 року, зареєстрованого в реєстрі за №1559, однак не зареєстрованого в БТІ. Спадкоємцем за заповітом після його смерті були його син відповідач по справі, та дружина померлого - їхня мати ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, однак своїх спадкових справ не оформила. Будучи спадкоємцми за заповітом, вони з матір`ю в рівних частках прийняли спадщину звернувшись із відповідними заявами до нотаріальної контори. Після смерті матері вони з відповідачем спадщину також прийняли звернувшись із відповідними заявами до нотаріальної контори. Вона є спадкоємцем за заповітом складеним ОСОБА_4 11 липня 2014 року, однак так як відповідач є інвалідом ІІІ групи, то він має право на спадкування обов`язкової частки у спадщині в розмірі Ѕ частини від тієї частки, яка належить йому за законом, тобто на 1/8 частину спірного домоволодіння. Обов`язкову частку у спадщині він прийняв подавши заяву до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок.

В подальшому рішенням суду від 30 квітня 2021 року було визнано за відповідачем ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , права забудовника шляхом визнання за ним права реєстрації на своє ім`я Ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ.А-1 побудови 1976 року загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. з надвірними побудовами: сарай літ.В-1, вбиральня Б-1, огорожа №1,2 та визнано в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , права забудовника шляхом визнання за ним права реєстрації на своє ім`я 1/8 частки домоволодіння за тієюж адресою, тобто разом за відповідачем визнано право забудовника на 5/8 частин житлового будинку.

Постановою нотаріуса від 03.11.2016 року їй також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу на житловий будинок Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10 липня 1967 року, посвідченого Четвертою жданівською держнотконторою 28 липня 1967 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1559, так як ОСОБА_4 прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових справ, хоча за життя вона зверталася до суду і рішенням суду від 15 березня 2016 року за нею було визнано право забудовника на Ѕ частину спірного домоволодіння, хоча своїх спадкових прав вона так і не оформила.

Так як здати в експулатацію та здійснити реєстрацію правовстановлюючого документу на будинок провести неможливо, оскільки спадкодавці померли, їх цивільні права та обов`язки припинені, у зв`язку з цим вона просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , права забудовника шляхом визнання за нею права передати від свого імені для прийняття завершений будівництвом об`єкт, права одержати на своє ім`я свідоцтва про право власності та зареєструвати право власності на своє ім`я 3/8 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається із: житлового будинку літ.А-1 побудови 1976 року, загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. з надвірними побудовами: сарай літ.В-1, вбиральня літ.Б-1, огорожі №1,2.

Представник позивачка ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи до суду не з`явився надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 1989 року (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який до смерті мешкав в АДРЕСА_1 (а.с.6).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона з 24 квітня 1990 року по день своєї смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с.5,7).

11 липня 2014 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно своїй доньці позивачці ОСОБА_1 (а.с.8).

Житловий будинок АДРЕСА_1 належав йому на праві власності на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10 липня 1967 року, посвідченого Четвертою жданівською держнотконторою 28 липня 1967 року, зареєстрованого в реєстрі за №1559, однак не зареєстрованого в БТІ (а.с.12-13).

Технічний паспорт на вказаний житловий будинок оформлено на ім`я ОСОБА_3 (а.с.14-16).

Як вбачається з листа Маріупольського МБТІ від 22 липня 2014 року, вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10 липня 1967 року, №1559, однак не зареєстрованого в БТІ.

Технічною інвентаризацією було встановлено, що на земельній ділянці розташовано житловий будинок літ.А-1, веранда літ.а-1, тамбур літ.а1-1. Загальна площа 31,7 кв.м. Жила літ. Б-1, сарай літ.В-1, огорожа №1,2 (а.с.17).

Постановою нотаріуса від 03.11.2016 року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу на житловий будинок Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10 липня 1967 року, посвідченого Четвертою жданівською держнотконторою 28 липня 1967 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1559 (а.с.18).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2016 року визнано ОСОБА_4 такою, що фактично прийняла спадщину на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , право забудовника на Ѕ частину вказаного будинку (а.с.23-24).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2021 року визнано за відповідачем ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , права забудовника шляхом визнання за ним права реєстрації на своє ім`я Ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ.А-1 побудови 1976 року загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. з надвірними побудовами: сарай літ.В-1, вбиральня Б-1, огорожа №1,2 та визнано в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , права забудовника шляхом визнання за ним права реєстрації на своє ім`я 1/8 частки домоволодіння за тією ж адресою, тобто разом за відповідачем визнано право забудовника на 5/8 частин житлового будинку (а.с.19-22).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В Інформаційному листі ВССУ від 16.05.2013 №24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам роз`яснено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності нй спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режимземельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2)чи отримано спакодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4)чи дотримано про будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протии пожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому

законом порядку на час виникнення права власності.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду (п.3-1 вказаного листа).

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації прав власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, і державної реєстрації права власності або документів на забудову.

У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, і право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним (п.3-2 листа).

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «ҐІро судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 24 вказаної Постанови, відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Згідно вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий до експлуатації, або право власності за ним не було зареєстроване, то до складу спадщини вxодять всі належні спадкодавцеві як забудовникові права та обов`язки, в тому числі і право передати від свого імені для прийняття до експлуатації завершеного будівництвом об`єкту, отримати на своє ім`я свідоцтва про право власності та зареєструвати право власності, тощо.

Враховуючи те, що за життя спадкодавцю належали права і обов`язки забудовника об`єкта нерухомості, право власності на який оформлено не було, позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець за законом на частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 як її спадкоємець прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, суд приходить до висновку про те, що вона набула права і обов`язки забудовника вищевказаного житлового будинку, які за життя належали спадкодавцю і не припинилися.

З урахуванням наведених вище обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав забудовника на частину житлового домоволодіння в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1216,1217,1218, 1223, 1261 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав забудовника на частину житлового домоволодіння в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , права забудовника шляхом визнання за нею права передати від свого імені для прийняття завершений будівництвом об`єкт, права одержати на своє ім`я свідоцтва про право власності та зареєструвати право власності на своє ім`я 3/8 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається із: житлового будинку літ.А-1 побудови 1976 року, загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. з надвірними побудовами: сарай літ.В-1, вбиральня літ.Б-1, огорожі №1,2.

Рішення може бути оскражено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.