Справа № 502/1633/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської радита просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за ним право власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,60 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 056605, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.12.2004 року. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 . Позивач прийняв спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживав з спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено актом про встановлення фактів від 13.09.2021 року, згідно якого позивач ОСОБА_1 на момент смерті своєї матері проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 , де доглядав за нею. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_2 та йому приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз`яснення, в якому зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Після смерті спадкодавця стало відомо, що нема державного акту на право приватної власності на землю, а саме оригінал документу відсутній. Відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку державного акту на право власності на землю та відсутність належної державної реєстрації земельної ділянки у встановленому порядку унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,60 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 056605, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.12.2004 р. - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,60 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 056605, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.12.2004 р. в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивача ОСОБА_3 було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності та присутності позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.08.1974 р. в м. Кілія р/в ЗАГС Кілійського району Одеської області, встановлено що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис акта про народження № 280 від 23.08.1974. Батьками записані (далі викладено мовою оригіналу) рос. « ОСОБА_4 » та рос. « ОСОБА_5 », /а.с. 6/.

Згідно запису акта про розірвання шлюбу № 8 від 18.01.1978 р. вбачається, що між (далі викладено мовою оригіналу) рос. « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » та рос. « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » шлюб розірвано, відповідно до рішення суду від 30.10.1975 року,/а.с. 26-27/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого Шевченківською сільською Радою Кілійського району Одеської області 27.12.1979 р., (далі викладено мовою оригіналу) рос. « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 » та рос. « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 », зареєстрували шлюб 27.12.1979 року, про що зроблено актовий запис за № 63. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_8 »,/а.с. 7/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ,актовий запис № 553 від 30.09.2014 року, /а.с. 8/.

Згідно акту про встановлення фактів від 13.09.2021 року, встановлено, що ОСОБА_1 на момент смерті своєї матері ОСОБА_2 проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 , де доглядав за нею в зв`язку з хворобою, /а.с. 9/.

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 056605 від 09.12.2004 року, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 9 листопада 2004 року № 670, вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,60 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а.с. 11/.

Як вбачається з інформаційного листа від 24.06.2021 року № 253/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за відсутності цих документів видача свідоцтва про право на спадщину не можливо та це питання вирішується в судовому порядку, /а.с. 10/.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 66874808 від 18.10.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація стосовно заповітів або спадкових договорів складених ОСОБА_2 відсутня, /а.с.22/.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 66874797 від 18.10.2021 року сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались, /а.с. 21/.

Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,60 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 056605, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.12.2004 р. - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимоги.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.

Встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,60 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 056605, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.12.2004 року - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,60 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 056605, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.12.2004 року в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан