Справа № 212/5627/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Крівцової І.В., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Криворізької міської ради про визнання права власності на квартиру, треті особи ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жовтень-3», -
30 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності на квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської Ради депутатів трудящих № 172 від 08 травня 1973 року був затверджений акт прийому до експлуатації об`єкта - п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу був виданий ордер № 510 від 10 травня 1973 року на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Пайові внески у розмірі 5128 рублів СРСР були внесені у повному обсязі. Задля оформлення права власності на нерухоме майно та отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно 02 березня 2021 року він звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 , однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи.
Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жовтень-3» до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність не заперечував проти позову.
Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 отримана ОСОБА_1 , як членом ЖБК Жовтень 3 на підставі ордеру № 510 від 10 травня 1973 року на сім`ю з трьох осіб (а.с. 8).
Згідно довідки від 02.03.2021 року, виданої ОСББ «Жовтень-3» пайові внески ОСОБА_1 сплачені у повному обсязі (а.с.9).
Згідно довідки № 185086 від 05.02.2021 року, у КП ДОР «Криворізьке БТІ» відсутні будь-які дані щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 .(а.с.15).
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Аналогічна норма містилася в ст. 86 ЦК Української РСР (який був чинний під час набуття права власності на квартиру) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Положеннями пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
За загальним правилом про дію цивільно-правових актів у часі, закріпленим в частині 1 статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відповідні цивільно-правові відносини з дня набрання ними чинності.
Разом з цим частина 3 статті 5 Цивільного кодексу України регламентує так звані "триваючі" відносини, тобто такі, які виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, але права і обов`язки зберігаються і після набрання чинності новим актом цивільного законодавства. До таких "триваючих" прав і обов`язків, що продовжують існувати, або до прав і обов`язків, що виникли вже після набрання чинності новими актами цивільного законодавства, мають застосовуватися положення цих актів.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.
Відповідно до ч.2 ст.19-1 Закону України «Про кооперацію», у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст.15 Закону України «Про власність» (чинний на час виникнення спірних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здаватив оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.
Згідно до ч. 3 ст.384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі.
У статті 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.
У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15 зроблено висновок, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Рощиною М.О. виконавчого комітету Криворізької міської ради №57988674 від 05 травня 2021 року позивачу по справі було відмовлено у реєстрації права власності на спірну квартиру. Відмова мотивована тим, що заявником не було надано документ, що підтверджує виникнення права власності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач, будучи членом ЖСК «Жовтень-3», повністю виплатив пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_4 , та відповідно до Закону України «Про власність» (норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин), набув право власності на вказану квартиру.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_3 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 89, 258-260, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Криворізької міської ради про визнання права власності на квартиру, треті особи ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жовтень-3» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею квартири 47,3 кв.м., житловою площею 32,12 кв.м.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5

Відповідач: Територіальна громада Криворізької міської ради, юридична адреса: 50101, пл. Молодіжна, 1,

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5

Третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жовтень-3», 50096, м. Кривий Ріг, вул.. Кропивницького, 83а, код в

Повний текст рішення суду складений та підписаний 20 жовтня 2021 року.

Суддя: О. Н. Борис