Дата документу 29.07.2021
Провадження 2/937/521/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Мелітопольської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ нерухомого майна в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та знесення самовільно побудованих споруд,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Мелітопольської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ нерухомого майна в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та знесення самовільно побудованих споруд.

25 листопада 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

06 травня 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 06 липня 2021 року, позивач не з`явилася з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.

У судове засідання, призначене на 29 липня 2021 року позивач повторно не з`явилася з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від позивача до суду не надходило.

Поважність причин неявки позивача в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку, але в будь-якому разі неявка позивача повинна бути обумовлена причинами, які об`єктивно та безумовно не дозволяють йому з`явитись до суду: хвороба, відрядження, несвоєчасне отримання судової повістки, тощо. Позивач взагалі не надала суду доказів поважності неявки в судове засідання, а ні 06.07.2021 р а ні 29.07.2021 р., у зв`язку з чим суд знаходить неявку такою, що відбулася з неповажних причин двічі.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У частині другій статті 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, як неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, з огляду на наявність належних доказів повідомлення про дату, час і місце судових засідань, від позивача не надходила заява про розгляд справи за її відсутності, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Позивач не демонструвала готовність брати участь у справі на всіх етапах з метою розгляду справи у визначені цивільним процесуальним законом строки, а навпаки її поведінка свідчить про використання прийомів, пов`язаних із зволіканням розгляду справи.

З урахуванням статті 44 ЦПК України поведінка позивача у цій справі не свідчить про добросовісне користування процесуальними правами, а свідчить про зловживання процесуальними правами, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що з часу відкриття провадження в даній справі (25.11.2020 року) і станом на 29.07.2021 позивачка жодним чином не цікавилася станом справи, у підготовче та судове засідання не з`являлася, хоча остання належним чином була повідомлена про дати проведення та відкладення усіх підготовчих та судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому суд вважає що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними по відношенню до обох сторін: як до позивача, так і до відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 257, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Мелітопольської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ нерухомого майна в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та знесення самовільно побудованих споруд залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: