Справа № 585/2752/21
Номер провадження 2-о/585/144/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління ДМС України в Полтавській області, про встановлення факту постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заяву обґрунтовано тим, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м. Пирятин Полтавської області, де і навчався у Пирятинській середній школі № 6, музичному училищі. З 1 вересня 1979 р. був зарахо¬ваний викладачем по класу кларнета у Пирятинську дитячу музичну школу, де пропрацю¬вав до 20.08.1982 р. В подальшому, переїхав до м. Києва і працевлаштувався у Київську дитячу музичну школу № 22. В період із 01.09.1982 р. по 01.09.1993 року працював на посаді педагога по класу духовних інструментів у вищевказаній музичній школі. У листопаді 1976 року він був постановлений на військовий облік та отримав військо¬вий квиток серії НОМЕР_1 , знятий із військового обліку був 4 січня 2000 року. У 1989 році він придбав квартиру АДРЕСА_1 та проживав у ній постійно до 25 січня 2001 року. У січні 2001 року він продав вище-вказану квартиру і переїхав до своїх батьків у м. Пирятин, де проживав до серпня 2021 року. В даний час він проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить його рідній сестрі ОСОБА_2 7 серпня 2021 року він звернувся до Пирятинського сектору управління ДМС України у Полтавській області із заявою про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, у зв`язку із обміном належного йому паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, проте в наданні адміністративної послуги щодо видачі паспорта громадянина України йому було відмовлено з причини документального недоведення ним факту постійного проживання станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. на території України. Таким чином, для оформлення і видачі паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з вказаною заявою.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав зазначених в заяві та з урахуванням довідок та інших документів наданих до суду, з яких вбачається, що особа постійно проживала на території України.

Представник Управління ДМС у Полтавській області в поясненнях до суду проти задоволення заяви не заперечують та просили справу розглядати без участі представника.

Заслухавши заявника, дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пирятин Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження Української РСР серії НОМЕР_2 та паспортом громадянина України (а.с. 6, 10-12).

Як вбачається з диплому серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 в 1974 р. вступив в Полтавське музичне училище ім. М.В.Лисенка і в 1979 закінчив повний курс названого училища по спеціальності кларнет (а.с. 7).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 01.09.1979 р. був зарахований викладачем по класу кларнета у Пирятинську дитячу музичну школу, звільнився з вказаної посади 20.08.1982 року, з 01.09.1982 р. по 01.09.1993 року працював на посаді педагога по класу духовних інструментів у Київській дитячій музичній школі № 22 (а.с. 8).

ОСОБА_1 у листопаді 1976 року був постановлений на військовий облік та отримав військо¬вий квиток серії НОМЕР_1 , знятий із військового обліку був 4 січня 2000 року (а.с. 9).

ОСОБА_1 був зареєстрований з 29.06.1989 року по 05.01.2001 року у АДРЕСА_3 , що підтверджується реєстрацією в паспорті громадянина України (а.с. 10-12).

ОСОБА_1 звернувся до УДМС України в Полтавській області з метою отримання паспорта громадянина України, проте йому було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або факту проживання в Україні станом на 13.11.1991 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України.

Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Факт постійного проживання на території України заявника ОСОБА_1 , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено..

Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України.

Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України, та іншого місця проживання у нього не було.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року, і саме цей факти має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ