Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі головуючого судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення постійного місця мешкання дитини разом із матір`ю,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини разом із матір`ю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 22.09.2011 року по 11.07.2013 року перебували у офіційному шлюбі, мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після народження якої відповідач пішов із сім`ї, став проживати окремо, проявляв намір забрати дитину з собою. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.07.2013 року шлюб між сторонами розірвано. ОСОБА_3 неодноразово наполягав на переїзді сина до нього на постійне проживання, бажав виховувати дитину разом зі своєю матір`ю, позбавивши сина материнського піклування та на даний момент його наміри стали ще більш наполегливими. Зазначила, що з моменту народження і до теперішнього часу ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає з позивачкою за адресою - АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою проживають її старший син - ОСОБА_6 , 1999 р.н., (від попереднього шлюбу) та молодша дочка - ОСОБА_16 , 2018 р.н. (від теперішнього шлюбу). Вищевказана квартира на праві приватної власності належить матери позивачки - ОСОБА_8 . За весь період життя сина ОСОБА_4 його вихованням та піклуванням займалась виключно позивачка, відповідач жодної зацікавленості до навчання, інтересів та здоров`я дитини не проявляв. При цьому, дитина займається у спортивній секції з кікбоксингу та в майбутньому буде необхідність у поїздках на змагання за межі області та України, але на прохання надати дозвіл на виготовлення проїзних документів відповідач відповів відмовою. Також, сторони не можуть дійти згоди про місце мешкання спільної дитини, оскільки на запитання позивачки де буде знаходитись дитина та фактично перебувати, якщо на декілька днів приїде до батька, останній відповіді не надає. Разом з тим, позивачка на теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі, має родину, постійне місце роботи, куди планує повернутися після закінчення відпустки по догляду за молодшою дитиною, створила належні матеріально-побутові умови для проживання сина, також між дитиною та нею існує дуже тісний зв`язок, вона докладає усі можливі зусилля для виховання його у любові та дружній сімейній атмосфері. Просить визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 804,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. просить стягнути на свою користь з відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , яка діє на підставі договору про надання правничої допомоги №52 від 19.07.2020 року та ордеру серії ДН №111376 від 22.07.2020 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили його задовольнити. Позивачка додатково зазначила, що зверталась до відповідача із проханням про надання згоди на зняття сина з реєстрації, оскільки вони мали бажання поліпшити свої житлові умови, продати квартиру у якій вони на теперішній час всі проживають та придбати будинок, проте ОСОБА_3 , відповів відмовою. Також відповідач намагався неодноразово забрати дитину, у зв`язку з чим вона зверталась до органів поліції. На теперішній час за адресою - АДРЕСА_1 , фактично проживає позивачка з двома дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_16 . Старший син проживає з бабусею (матір`ю позивачки) за іншою адресою. Чоловік - ОСОБА_10 працює вахтовим чином у Польщі. Відповідач з сином бачиться дуже рідко, з 2019 року лише два рази, останній раз приходив першого аересня до школи. Аліменти сплачує вчасно, заборгованості не має. Зауважила, що задоволення позовних вимог надасть змогу вирішити житлові питання та можливість в подальшому виїзду дитини за кордон без згоди батька.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_11 , який діє на підставі угоди про надання правової допомоги №93 від 26.07.2020 року та ордеру серії АА №123890 від 26.07.2020 року, за раніш наданими у судових засіданнях поясненнями, заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що дійсно перебував в офіційному шлюбі з позивачкою, сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , який, після розірвання шлюбу, залишився проживати з матір`ю. Відповідач тривалий час мав сумнів у своєму батьківстві, поки воно не було доведено експертизою. Аліменти сплачує регулярно, заборгованості не має. На теперішній час одружений вдруге, проживає з матір`ю, дружиною та її двома дітьми. З сином ОСОБА_4 спілкуватися можливості не має, оскільки позивачка постійно висловлює якісь претензії та вимоги, останній раз бачив 1 вересня у школі. Також вказав, що позивачка дійсно зверталась до нього з вимогою надати дозвіл на зняття сина з місця реєстрації, на що він висловив категоричну відмову, зробив це навмисно, так би мовити «на зло». Зі своєї сторони вимог щодо зміни місця проживання сина не висловлює, проте вказав, що позивачка вчиняє перепони у його спілкуванні з дитиною, звертався до відповідних органів для вирішення вказаного питання, проте позитивної для себе відповіді не отримав. В судове засідання 28.09.2021 року не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь яких заяв щодо поважності своєї неявки суду не надали.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання 28.09.2021 року не з`явилась, надала на адресу суду висновок виконавчого комітету Маріупольської міської ради №01.1-01-23-147 від 10.09.2020 року про визнання доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 . Додатково, під час судового розгляду справи, зазначала, що ОСОБА_3 звертався до Служби у справах дітей з заявою щодо перевірки умов проживання його сина ОСОБА_12 . В ході проведеної перевірки, встановлено, що дитина проживає з матір`ю, квартира дійсно маленька, іншого житла у матері немає. Проте дитині створені належні умови для проживання. Крім ОСОБА_4 в квартирі зареєстровані також позивачка, її молодша дочка ОСОБА_16 та старший син ОСОБА_13 , який фактично проживає за іншою адресою. Чоловік позивачки знаходився на заробітках. Комісією складено відповідний висновок, умови проживання ОСОБА_12 визнанні належними, копію вказаного акту залучено до матеріалів справи.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1,2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За правилами ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що сторони з 22.09.2011 року по 11.07.2013 року перебували у шлюбних відносинах.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.06.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №505, ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_14 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.10.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини віх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.07.2013 року шлюб між ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 22.09.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №302 від 22.09.2011 року), розірвано.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.07.2014 року зменшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.10.2012 року на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з розміру 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

10.10.2017 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №201, та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.10.2017 року.

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №1436-1 від 10.01.2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 .

За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №061-13.07-04744 від 02.06.2020 року, за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4762092 від 16.09.2004 року, наданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу №1629 від 13.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бодягіною І.І., належить ОСОБА_8 .

За довідкою ПрАТ «ММК ім.Ілліча» від 25.05.2020 року, ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві з листопада 1997 року у структурному підрозділі Аглофабрика/Дільниця експлуатації ремонтних кранів на посаді машиніст крана (кранівник) 4 розряду.

Згідно характеристики, виданою старшим ДОП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, за місцем проживання ОСОБА_1 , остання зарекомендувала себе з позитивного боку, конфліктів у побуті не допускає, у зловживанні алкогольними напоями помічена не була, скарг на її поведінку не надходило, відносини з особами раніше засудженими та які ведуть антигромадський спосіб життя не підтримує, приводі до органів поліції за скоєння правопорушення не має.

На обліках в спеціалізованих медичних установах міста ОСОБА_1 не перебуває, що підтверджується довідкою КНП «Наркологічний диспансер м.Маріуполя» №2143 від 04.06.2020 року, довідкою КНП «Маріупольський міський протитуберкульозний диспансер» від 11.06.2020 року, довідкою КНП «Психіатрична лікарня м.Маріуполь» №02-22/507-20 від 24.06.2020 року.

Відповідно до довідки МВС України серії ААА №0897693, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 20.06.2020 р. на території України до кримінальної відповідальності не притягувається, не знятої чи не погашеної судимості не має та у розшуку не перебуває.

Згідно характеристики, виданої КЗ «Загальноосвітня школа №52 Маріупольської міської ради Донецької області», ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаному закладі з вересня 2019 року, зарекомендував себе як старанний учень, має добру пам`ять, розвинене мислення, до навчання відноситься відповідально, за характером товариський, добрий, до однокласників та старших ставиться з повагою, старанний та сумлінний. Школу відвідує систематично. Мати дитини - ОСОБА_1 приділяє багато уваги вихованню сина, регулярно відвідує школу, бере активну участь в житті класу та школи. В сім`ї панує атмосфера поваги та взаєморозуміння.

За довідкою КНП ММР «Центр надання первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» та декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0000-0РХР-4ЕТА, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку вказаної установи з народження, на проведення планових медичних обстежень (щеплень, тощо), дитину проводить виключно мати - ОСОБА_1 .

Згідно характеристики, виданої 02.06.2020 року Федерацією кікбоксінгу м.Маріуполя, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у вказаній громадській організації з 2018 року, за цей час зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований, вимогливий до себе спортсмен, по характеру добрий, чуйний, емоційно урівноважений, спокійний, цілеспрямований, наполегливий у досягненні поставленої мети. Тренування відвідує регулярно, брав участь у змаганням, що проводились Маріупольською федерацією кікбоксінгу. На тренування хлопчика приводить мама, з тренером спілкується теж мама, цікавиться результатами сина.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має дозвіл на роботу на території Республіки Польща типу А №12372/2019. Дозвіл дійсний з 14.10.2019 року до 13.10.2022 року.

Листом Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 10.03.2014 року повідомлено про прийняте рішення за зверненням ОСОБА_14 від 25.02.2014 року, згідно якого встановлено, що остання зверталась до органів поліції стосовно поведінки ОСОБА_3 . Проведеною перевіркою встановлено, що за вказаним фактом не вбачається ознак кримінального правопорушення.

Листом Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 27.05.2015 року повідомлено про прийняте рішення за зверненням ОСОБА_14 від 12.05.2015 року, згідно якого встановлено, що остання зверталась до органів поліції стосовно поведінки ОСОБА_3 (надходження погроз). Проведеною перевіркою встановлено, що за вказаним фактом не вбачається ознак кримінального правопорушення.

Також, листами Центрального ВП ГУНП в Донецькій області за 2019-2020 роки повідомлено про прийняті рішення за зверненнями ОСОБА_19 від 06.04.2019 року, 20.06.2019 року та 29.05.2020 року, згідно якого встановлено, що остання зверталась до органів поліції стосовно поведінки ОСОБА_3 (надходження погроз). Проведеними перевірками встановлено, що за вказаними фактами ознак кримінальних правопорушень не вбачається, підстави для внесення вказаних відомостей до ЄРДР та відкриття кримінальних проваджень також відсутні.

За актом обстеження умов проживання №981 від 12.08.2020 року, складеним комісією Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, встановлено, що за адресою - АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (мати), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (чоловік), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дочка). ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син), зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає. Санітарний стан житла в нормі, в квартирі наявні газ, вода, централізоване опалення. Маються необхідні меблі та побутова техніка. Для дітей є окремі спальні місця, стіл для ігор та занять, іграшки, велосипеди, самокати, речі за сезоном, розвивальні ігри. Зі слів членів родини, між ними добрі взаємовідносини. Висновок: умови для проживання та розвитку дітей задовільні.

Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивачки, в судовому засіданні пояснила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . На теперішній час вона проживає за іншою адресою, а у вказаній квартирі проживають її дочка ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_10 та двоє онуків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . ОСОБА_3 (відповідача за справою) знає як колишнього чоловіка свої дочки. За час перебування в шлюбі, стосунки між ними були напружені, дізнавшись про вагітність дочки, колишній зять наполягав на її перериванні, а після народження сина ОСОБА_4 , пішов із сім`ї, проживав окремо. Біологічне батьківство дочка доводила через експертизу ДНК, стягнула з нього аліменти. Дитину він не відвідував. У 2020 році спільно із дочкою вона прийняла рішення щодо продажу вищевказаної квартири та в подальшому придбання будинку, проте перепоною до цього стала реєстрація онука ОСОБА_4 у вказаному житлі. Необхідний був дозвіл батька дитини на зняття його з реєстрації, ОСОБА_3 погодився надати такий дозвіл за умови того, що дитину забере жити до себе, навіть намагався зробити це декілька разів, через що дочка зверталась до поліції. Зі слів дочки знає, що відповідач не часто, але бачиться з сином, декілька разів на рік дарує йому подарунки. На теперішній час ОСОБА_4 вважає батьком іншого чоловіка дочки - ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 , який є чоловіком позивачки, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_19 , мають спільну дитину ОСОБА_16 , 2018 р.н. За адресою - АДРЕСА_1 , проживають він, дружина, дочка та син дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_17 . Квартира належить матері дружини - ОСОБА_8 . Обізнаний про напружені стосунки між дружиною та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 , який зі слів дружини намагався забрати сина ОСОБА_4 жити до себе. На теперішній час, між ним та ОСОБА_4 склались доброзичливі стосунки, вважає його за сина. Зазначив, що мали намір поліпшити свої житлові умови, для чого вирішили продати квартиру та купити будинок, проте це не вдалось здійснити, оскільки ОСОБА_3 не дав дозвіл на зняття з реєстрації ОСОБА_4 . Також дитина займається у спортивній секції та можливо буде мати нагоду виїзду закордон, для чого вже не буде потрібна згода батька.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Стаття 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гласить, що «при вирішенні його цивільних прав та обов`язків кожен має право на розгляд його справи судом».

Однак, Європейський Суд з прав людини не раз висловлювався, що право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії. Результат проваджень має бути значущим для відповідного права («Ул`янов проти України»).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні чи суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи обставини справи та взаємовідносини сторін в світлі наведених правових норм, суд вважає, що позивачкою не доведено факт порушення, невизнання або оспорювання права проживання разом с нею сина ОСОБА_4 .

Дитина з моменту народження проживає з матір`ю, зареєстрована з нею за однією адресою, батько участі у його вихованні не приймає, не спілкується, взаємозв`язок між ними відсутній. Як зазначила сама позивачка за весь період життя сина ОСОБА_4 його вихованням та піклуванням займалась виключно позивачка, відповідач жодної зацікавленості до навчання, інтересів та здоров`я дитини не проявляв. При цьому, відповідач зазначив, що на теперішній час одружений вдруге, проживає з матір`ю, дружиною та її двома дітьми. З сином ОСОБА_4 спілкуватися можливості не має, оскільки позивачка постійно висловлює якісь претензії та вимоги, останній раз бачив 1 вересня у школі.

Суд приходить до висновку, що вказані права дитини, визначені законом, фактично не оспорюються відповідачем, оскільки його незгода на зняття дитини з реєстрації не свідчить про наміри проживання з ним сина, а тому приходить до висновку, що предмет спору з цього приводу фактично відсутній, в зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення позову.

Звернення позивачки до органів поліції з приводу надходження погроз зі сторони відповідача, також не доводять його наміру про проживання сина разом з ним.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради №01.1-01-23-147 від 10.09.2020 року, є доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що відповідно до цивільно-процесуального законодавства жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, зазначений висновок органу опіки і піклування не може мати переваги над іншими доказами, а судом належно його оцінено в сукупності з іншими доказами.

Оскільки висновок є дорадчим і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо місця проживання дитини, то він не порушує прав та обов`язків жодного з батьків. Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і висновку органу опіки та піклування, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про місце проживання дитини.

Посилання позивачки на задоволення позову як на можливість дитини виїжджати на змагання за межі області та України без згоди батьки, виходять за межі обставин, що мають досліджуватись в даній справі та свідчать про те, що нею невірно обрано спосіб захисту прав з цього приводу.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення постійного місця мешкання дитини разом із матір`ю - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 07.10.2021 року.

Суддя: Т.В. Пустовойт