Справа № 716/1339/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

з участю

секретаря судового засідання - Кульки О.М.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вікно, актовий запис про смерть №74 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в с.Вікно Чернівецького району Чернівецької області.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 . Вказане майно ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте за час свого життя не встиг його оформити на своє ім`я.

04.10.2019 ОСОБА_3 звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори, за його заявою було заведено спадкову справу № 264/2019.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, а також все те на що вона за законом матиме право заповіла у рівних частках синові ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

У свою чергу ОСОБА_1 протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5 подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спащини, а тому єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 був син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 в графі батьки, батьками зазначено: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_9 , в графі відомості про батьків зазначено: мати - ОСОБА_8 , батько- ОСОБА_7 . ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 не перебувала.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла. Будь-яких інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Заявниця посилається на те, що вона являється єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявниця звернулася із заявою до нотаріуса, однак оформити свої спадкові права не змогла, у зв`язку із тим, що в її свідоцтві про ародження зазначено ОСОБА_7 , а не ОСОБА_3 . Саме тому, вона

змушена в судовому порядку встановлювати факт батьківства, оскільки від цього залежить реалізація її права на спадщину.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали повністю. Заявниця вказала суду, що вона народилася в сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_3 ЇЇ батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували. ОСОБА_3 проживав із ними протягом трьох років. У 1987 році пішов до своєї матері в с. Вікно і там же проживав. У 1994-1995 роках її батьки знову проживали разом, а у 1996 році через зловживання спиртними напитками повторно батьки розійшлися. Заявниця також вказала, що ОСОБА_3 постійно приходив до них додому, вона його постійно називала батьком. Коли вона пішла до першого класу батько запропонував матері поміняти її прізвище на « ОСОБА_10 », однак остання не захотіла. Після смерті батька відкрилась спадщина. Вона являється єдиною спадкоємицею його майна за законом. На даний час бажає оформити спадкове майно, однак цього зробити не може, оскільки в її свідоцтві про народження батько записаний як « ОСОБА_7 » , а не « ОСОБА_3 ».

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення вимог, викладених в заяві, не заперечує, просив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, врахувавши заяву заінтересованої особи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (пункт 3) роз`яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Згідно зі статтею 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної норми закону, чинної на час народження ОСОБА_6 при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) вказані обставини: спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Підставою для встановлення батьківства є належні на достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим частина третя статті 53 КпШС України та положення ЦПК України не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство.

Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б)

спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

За приписами статей 12,81, 89 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи судом цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, в указаній редакції, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_9 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.07.1984. Її батьками значаться: батько- ОСОБА_7 , мати- ОСОБА_8 (а.с.13).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України вказано, що відомості про батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.15).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видане 24.07.2018, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької області (а.с. 16).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 видане 21.12.2020, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області (а.с.6) .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, а саме: житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 . Вказане майно ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте за час свого життя не встиг його оформити на своє ім`я.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, а також все те на що вона за законом матиме право заповіла у рівних частках синові ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

04.10.2019 ОСОБА_3 звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори, за його заявою було заведено спадкову справу № 264/2019 (а.с.35) .

У свою чергу ОСОБА_1 протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5 подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спащини (а.с.36). У зв`язку із наведеним єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 був син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом.

На даний час заявниця ОСОБА_1 бажає оформити своє право на спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, однак цього зробити не може, оскільки в її свідоцтві про народження батько зазначений, як « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_3 » .

Із довідки виконавчого комітету Вікнянської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 з 1959 року по 18.12.2020 року, тобто по день смерті. На час смерті із ним ніхто не проживав (а.с.7).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що являється подругою матері заявниці.

Вона добре знала батьків завниці- батька ОСОБА_3 та мати ОСОБА_8 . Пам`ятає, що познайомилися ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в 1983 році та проживали однією сім`єю у квартирі в с. Вікно. У 1984 році у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 народилася донька ОСОБА_14 . Батьки ОСОБА_12 визнавали, що ОСОБА_14 являється їхньою внучкою. ОСОБА_12 завжди називав ОСОБА_14 своєю донькою. Батьки заявниці проживали разом до народження ОСОБА_14 , так і після її народження. В зареєстрованому шлюбі вони не були.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що являється сусідкою заявниці. Батьків ОСОБА_14 знала як ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_14 знає із 1981 року, оскільки вона була направлена в с. Вікно кіномеханіком. У 1982 році мати ОСОБА_14 перїхала в с. Вікно із двома дітьми від попереднього шлюбу ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Починаючи із 1982 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проживали однією сім`єю , однак у зареєстрованому шлюбі не були. У 1984 році у них народилася донька ОСОБА_14 . Через сімейні конфлікти ОСОБА_3 перейшов проживати до будинку своєї матері, але завжди признавався до доньки, матеріально допомагав, гуляв із нею, ОСОБА_18 називала його татом. Свідок вказала, що їй відомо, що ОСОБА_13 записала ОСОБА_14 по батькові ОСОБА_19 , але прізвище дала своє ОСОБА_20 . Батьки ОСОБА_3 признавали ОСОБА_14 , як свою онуку. На весіллі ОСОБА_21 був як батько .

Таким чином, в судовому засіданні підтверджено, що мати заявниці померла ОСОБА_8 та померлий ОСОБА_3 разом проживали однією сім`єю й вели спільне господарство, виховували та утримували доньку ОСОБА_14 , а також, що померлий ОСОБА_3 за життя визнавав заявницю своєю донькою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 53,55 КпШС України, ст. 130,135 СК України, ст. ст. 265, ст. 315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вікно, актовий запис про смерть №74 відносно доньки ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в с. Вікно Чернівецького району Чернівецької області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

заявник- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_4 ), житель с.Вікно Чернівецького району Чернівецької області;

представник заявника Павчук Святослав Іванович, адвокат, ордер про надання правничої (правової) допомоги від 09.07.2021;

заінтересована особа- Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), м. Заставна вул.Гагаріна, 2 Чернівецька область .

Повний текст рішення складено 18.10.2021

Суддя О. Пухарєва