КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 359/1342/18

провадження № 22-ц/824/9574/2021

13 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни, стягувач - Обслуговуючий кооператив Садівницьке товариство «Ластівка», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року у складі судді Журавського В. В.,

встановив:

05.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І., посилаючись на ті підстави, що Бориспільським міськрайонним судом Київської області 25.02.2021 було видано виконавчий лист у справі № 359/1342/18.

У зв`язку з тим, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі №359/1342/18 було складено після встановлення карантину на всій території України, вона є особою з інвалідністю 2 групи по зору, має на утриманні дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матеріальне становище погіршилось, внаслідок чого вона не змогла виконати рішення суду в повному обсязі.

11 березня 2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Фещенко І. І. винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження ВП №64776183, яка була отримана нею 27 березня 2021 року; про арешт коштів боржника; про стягнення виконавчого збору; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Вважала, що державний виконавець не мав правових підстав для початку примусового виконання виконавчого листа, оскільки відповідно до п.4 ч.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахуваннята стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги».

Заборгованість боржника перед стягувачем Обслуговуючим кооперативом Садівницьке товариство «Ластівка» ( далі - ОК СТ «Ластівка») за своєю суттю є заборгованістю за житлово-комунальні послуги, а тому стягувач не мав право стягувати з боржника неустойки (штрафи, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Крім цього, стягувач не виконує постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі №359/1342/18 в частині зобов`язання його не чинити перешкод ОСОБА_1 у доступі до земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0028, що належить їй на праві власності, а тому вона не може користуватися земельною ділянкою і розташованим на ній житловим будинком. Примусове стягнення коштів, пов`язаних з використанням майна та інфраструктури стягувача, яким боржник не може користуватися, суперечить принципу справедливості, добросовісності та розумності.

Примусове виконання рішення до закінчення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби, примусове виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить її у дуже скрутне матеріальне становище, може завдати шкоди її малолітній дитині, яку вона не зможе утримувати.

Враховуючи, що до закінчення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби у державного виконавця не було підстав відкривати виконавче провадження.

Посилаючись на вказані обставини просила суд визнати поважною причину пропуску строку для подання скарги та поновити строк на її подання, визнати незаконною та скасувати постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І. від 11.03.2021 про: відкриття виконавчого провадження №64776183; про арешт коштів боржника; про стягнення виконавчого збору; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року провадження за скаргою ОСОБА_1 в частині визнання незаконними та скасування постановголовного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І. від 11 березня 2021 року про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження закрито.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І., заінтересована особа ОК СТ «Ластівка» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити її скаргу. Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І. від 11.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64776183 та про арешт коштів боржника.

Посилається на обставини, які викладені у скарзі на дії державного виконавця.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдар С.А. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року (справа №359/1342/18) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОК СТ «Ластівка», треті особи Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, голова ОК СТ «Ластівка» про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою, відшкодування завданої шкоди, відшкодування вартості оцінки майна, зобов`язання підключити електропостачання відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК СТ «Ластівка» витрати, пов`язані з використанням майна та інфраструктури, які належать ОК СТ «Ластівка», за період з 13 грудня 2016 року по 07 грудня 2017 року в сумі 24 817 грн 31 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення Бориспільського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОК СТ «Ластівка» про зобов`язання не чинити перешкод у доступі до земельної ділянки і житлового будинку, та в частині вирішення питання про стягнення судових витрат та ухвалено в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ОК СТ «Ластівка» про зобов`язання не чинити перешкоди у доступі до земельної ділянки і житлового будинку - задоволено частково. Зобов`язано ОК СТ «Ластівка» не чинити перешкоди ОСОБА_1 у доступі до земельної ділянки, кадастровий номер :05:002:0028, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Рішення в частині задоволення зустрічного позову ОК СТ «Ластівка» змінено, зменшено суму витрат, пов`язаних із використанням майна та інфраструктури, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОК СТ «Ластівка», за період із 13 грудня 2016 року по 07 грудня 2017 року, до суми 12 366,38 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Вказане судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим та підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. першої та другої ст. 56 цього Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64776183 з виконання виконавчого листа №359/1342/18, виданого 25.02.2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 1 762 грн, стягувач: ОК СТ «Ластівка» (а.с.18).

11 березня 2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І. І. у виконавчому провадженні №64776183 винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.19).

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання незаконними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 64776183 були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця, а доводи скарги ОСОБА_1 не свідчать про порушення її прав як боржника у згаданому виконавчому провадженні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який є законним та обґрунтованим.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що державний виконавець на період дії карантину не мав підстав для початку примусового виконання судового рішення є необґрунтованими.

Положення підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» відповідно до якого на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на правовідносини, що виникли між сторонами, не поширюється.

При винесенні оскаржуваних постанов державним виконавцем не вирішувалось питання про нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках,а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення є співмірним заходом примусового виконання рішення обсягу вимог за судовим рішенням.

Погіршення матеріального становища боржника у зв`язку з встановленням з 12 березня 2020 року на всій території України карантину, перебування на її утриманні малолітньої дитини та наявність інвалідності, невиконання стягувачем судового рішення в частині усунення перешкод у доступі до земельної ділянки не могли слугувати підставами для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом, виданим на виконання судового рішення, що набуло законної сили.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм належну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк