Справа № 502/734/21
УХВАЛА

25 жовтня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Новицької А.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ»,

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Профорганізація Усть-Дунайського Морського торговельного порту,

Фонд державного майна України,

Міністерство інфраструктури України

про

визнання незаконними наказів та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку

за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 17.05.2021 року з позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть- Дунайськ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Профорганізація Усть-Дунайського Морського торговельного порту» про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 31.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 28.08.2021 року залучено Фонд державного майна України та Міністерство інфраструктури України у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача до участі у справі № 502/734/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 торговельного порту про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

23.09.2021 року від представника Фонду державного майна України надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що за правилами цивільного судочинства розглядаються спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП. Таким чином, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і повинен розглядатися господарським судом за правилами ГПК України.

28.09.2021 року від представника третьої особи Міністерства інфраструктури України надійшли пояснення третьої особи, згідно яких встановлено, що представник просить розглянути справу за його відсутності та відповідно до вимог законодавства.

29.09.2021 року від представника відповідача адвоката Колесніченко Богдана Володимировича надійшла заява про закриття провадження у справі з посиланням на підстави, які викладені в заяві Фонду державного майна України від 23.09.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати незаконним наказу № 2Л від 28.04.2021 року щодо припинення повноважень виконуючого обов`язки заступника директора Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ»; визнати незаконним наказ № 155-к від 28.04.2021 року про припинення трудового договору заступника директора ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; поновлення на посаді виконуючого обов`язки заступника директора ДП «Морський торгівельний порт Усть-Дунайськ»; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та судових витрат по справі.

Згідно абз. 5 частини 6 ст. 73 ГК України визначено, що особливості управління державним унітарним підприємством визначаються Законом України».

За п. 4 ч.1 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, у яких не утворено наглядову раду, установ, організацій та господарських структур, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та в яких не утворено наглядову раду, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.

Частиною 3 ст. 99 ЦК України передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З огляду на те, що повноваження позивача, як керівника юридичної особи, припинені за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, позивач фактично оскаржує рішення органу управління (власника) щодо такого припинення (звільнення), а інші позовні вимоги є похідними, тому цей спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Такий висновок суду кореспондується з висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 р. у справі № 205/4196/18, провадження № 14-670цс19.

Так, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала на те, що під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за пунктом 5 статті 41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення. Тому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади керівником юридичної особи (її виконавчого органу) спору з цією юридичною особою, її власником (органом, уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень або усунення від посади), слід враховувати таке: за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України). До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).

При розгляді спору щодо розірвання трудового договору за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України має значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення, що підтверджує висновок про належний розгляд справи в порядку господарського судочинства.

Такі висновки послідовно висловлювалися Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19), від13 жовтня 2020 року у справі№ 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20) та від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20), від 23 лютого 2021 року у справі 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки позивач оскаржує наказ про припинення трудового договору за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, суд приходить до висновку, що спір між сторонами відноситься до юрисдикції господарських судів, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 256, 258-260 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 502/734/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Профорганізація Усть-Дунайського Морського торговельного порту, Фонд державного майна України, Міністерство інфраструктури України про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников