Ухвала

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 757/51655/19-ц

провадження № 61-16995ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, про витребування квартири із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подало касаційну скаргу у справі № 757/51655/19-ц на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у цивільній справі № 757/51655/19-ц.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

I. Щодо сплати судового збору

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду

від 30 вересня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, витребувано квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40131510 від 15 березня 2018 року про право власності

ОСОБА_1 на вказану квартиру. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Ціна позову за вимогами про витребування майна визначається вартістю витребуваного майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України).

Позов подано до суду у 2019 році.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви:

- майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Таким чином розмір судового збору за подану касаційну скаргу має бути розраховано наступним чином:

за вимогу майнового характеру (про витребування квартири): 1% ціни позову (вартості витребуваного майна) х 200 %, але не більше 19 210 грн;

за вимоги немайнового характеру (скасування рішення про державну реєстрацію): 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 200%, що дорівнює 1 536, 80 грн (із розрахунку 1 921 грн х 0,4 х 2, де 1 921 це розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року).

До касаційної скарги додано документ про сплату судового збору в розмірі

4 540 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру.

На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 757/51655/19-ц в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Таким чином ОСОБА_1 має обґрунтувати розмір сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень наведених в цій ухвалі, а у разі, якщо цей розмір не відповідає вимогам закону, доплатити судовий збір та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

II. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга містить окремі посилання на постанови Верховного Суду та Верховного Суду України, однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником в касаційній скарзі чітко не зазначено підстав касаційного оскарження передбачених статтею 389 цього Кодексу.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІІІ. Щодо зазначення відомостей про учасників справи та надання копій касаційної скарги

У касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності (пункт 2 частини першої статті 392 ЦПК України).

До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи (пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

Заявник не зазначив передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України відомості про учасника справи - третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватного нотаріуса Анохіної В. М. та не надав копій касаційної скарги для цього учасника справи.

Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

- надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній:

1) підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України;

2) відомостей про всіх учасників справи;

- надання копій уточненої касаційної скарги з доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи;

- обґрунтування розміру сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень наведених в цій ухвалі, а у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вимогам закону, доплатити судовий збір та надати суду оригінал документу про доплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у цивільній справі № 757/51655/19-ц залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович