Справа № 2-1013/2009
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми), стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», боржник ОСОБА_1 затвердження заяви стягувача про відмову від примусового виконання судового рішення та вирішення питання про її затвердження,
В С Т А Н О В И В :
У травні 2021 року представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати заяву ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про відмову стягувача від примусового виконання судового рішення № 2-1013, виданого Сумським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 грошових сум та затвердити заяву про відмову від примусового виконання рішення. Оскільки 20 травня 2021 року до відділу надійшла заява стягувача -ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»- про відмову стягувача від примусового виконання судового рішення в зв`язку з повним примусовим та добровільним виконанням рішення боржниками в солідарному порядку.
Представник Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з*явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді.
Представник стягувача надав до суду письмову заяву, в якій просив слухати справу без його участі, просив задовольнити заяву .
Боржник в судове засідання не з*явилась, належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді.
Дослідивши матеріали провадження, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку( стаття 129 1 Конституції України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).
Згідно зі ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок виконання судових рішень визначається Законом України «Про виконавче провадження».
Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом ( п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, в тому числі з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, виноситься державним виконавцем в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини ( ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів провадження вбачається, що рішенням Сумського районного суду Сумської області №2-1013/2009 року від 22 грудня 2009 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнуто в солідарному порядку 478243 гривні 36 копійок ( ар.с. 3).

Ухвалою суду від 25 березня 2015 року у виконавчих провадженнях за виконавчими листами №2-1013/2009 року замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект»( ар.с.4).

На підставі рішення суду було відкрито 3 виконавчих провадження про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошових сум, визначених рішенням суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Сумського районного управління юстиції від 17 березня 2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника на користь ТОВ «Кей-Колект» визначених судовим рішенням грошових сум ( ар.с.6).

З заяви стягувача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - вбачається, що стягувач відмовляється від примусового виконання рішення суду від 22 вересня 2009 року №2-1013/2009 року у зв`язку з повним примусовим та добровільним виконанням рішення боржниками в солідарному порядку ( ар.с.2).

Отже, оскільки згідно заяви стягувача рішення суду виконано повністю в примусовому та добровільному порядку солідарними боржниками, в тому числі і заявником, у державного виконавця були підстави для винесення постанови про закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом).

Посилання заявника на ст.434 ЦПК України як на підставу для визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення та її затвердження, в даному випадку є неправомірним, оскільки виконання судового рішення в межах виконавчого провадження є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення та затвердження заяви про відмову від примусового виконання рішення суду, беручи до уваги те, що підстави визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення та її затвердження, відрізняються від підстав закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням судового рішення, про що виноситься постанова державного виконавця.

Слід також зазначити, що і наслідки відмови стягувача від примусового виконання судового рішення і закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням судового рішення відрізняються не є тотожними (зокрема, щодо стягнення виконавчого збору).

Отже, обставин, які б могли бути підставою для визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення та її затвердження, судом не встановлено, а тому немає і підстав для задоволення заяви. Наведені норми свідчать про те, що визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення та її затвердження можливо лише в процесі виконання рішення, в інших випадках добровільне виконання рішення суду боржником є підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки згідно листа ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» судове рішення вже виконано боржниками в солідарному порядку повністю в примусовому та добровільному порядку, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення та її затвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 1 Конституції України, ст. ст. 431, 432 ЦПК України, ст. 39, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми), стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», боржник ОСОБА_1 про затвердження заяви стягувача про відмову від примусового виконання судового рішення - за її безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко