07.09.2021 Єдиний унікальний номер 201/3838/20
Єдиний унікальний номер судової справи 201/3838/20
Номер провадження 2/205/322/21
07 вересня 2021 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтований тим, що 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. (далі - Нотаріус) вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6217, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором у розмірі 44 868,03 грн. (далі - Виконавчий напис).
На підставі Виконавчого напису приватним виконавцем Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № 61064093.
Оскільки позивач не укладав кредитний договір з відповідачем, про наявність правонаступників ПАТ Банк «Траст» йому невідомо, будь-яких претензій від банків та фінансових установ з приводу непогашення кредиту до нього не надходило, позивач вважає Виконавчий напис незаконним.
На підставі викладеного позивач просить визнати Виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі Виконавчого напису.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. належним чином завірену копію документів, на підставі яких вчинено Виконавчий напис.
Представник відповідача 10 червня 2020 року отримав копію позовної заяви з додатками та ухвали про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження по цивільній справі, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.28). Однак, своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. та приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. у судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6217, про стягнення з ОСОБА_1 на користь правонаступника всіх прав ПАТ Банк «Траст» відповідно до договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами БТ-ПВ-01 від 04 червня 2019 року - ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором R111.0046337 від 23 липня 2014 року, укладеним з ПАТ Банк «Траст», у розмірі 44 868,03 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 20 191,08 грн., прострочена заборгованість за комісією - 23 271,30 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 405,65 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 червня 2019 року по 11 листопада 2019 року. Виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.5).
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження №61064093 на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.6).
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 12 Порядку виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.
Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.
Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення Нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.
Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Перелік доповнено вказаним пунктом на підставі Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 26 листопада 2014 р. № 662.
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Таким чином, Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.
Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Зі змісту Виконавчого напису не вбачається, що його вчинено на нотаріально посвідченому кредитному договорі.
Враховуючи викладене, правова підстава для вчинення спірного Виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, відсутня.
Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Враховуючи приписи ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17.
Зі змісту позову вбачається, що заборгованість є спірною. Докази, які б підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем відсутні.
Жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України доводи позивача відповідачем спростовані не були, приватний нотаріус письмових пояснень по суті позовних вимог не надав, ухвалу суду про витребування доказів не виконав.
На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Судові витрати розподіляються судом у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, що суд задовольнив позов ОСОБА_1 , документально підтвердженні судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.4).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 18, 512 ЦК України, ст.ст. 39,50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 141, 223, 247, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення витрат - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6217 від 04 грудня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості не виплаченої в строк за кредитним договором № R111.0046337 від 23 липня 2014 року, укладеним з ПАТ Банк «Траст», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за період з 04 червня 2019 року по 11 листопада 2019 року в сумі 44 868,03 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко