Справа № 509/626/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2018 року представник банку звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, яка проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

позиція сторін

В обгрутування своїх позовних вимогах позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 30.11.2010 р., АТ КБ «ПриватБанк» надав, а ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», якими передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» - складає між нею та банком договір, про що свідчить її особистий підпис у відповідній заяві. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, в який позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами згідно умов надання кредиту.

В порушення умов договору, ОСОБА_2 , свої кредитні зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 31.12.2017 р. у неї утворилась заборгованість перед банком у розмірі 108743,53 грн., яка складається з: 6967,70 грн. заборгованості за кредитом, 92271,38 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3850 грн. заборгованості по пені і комісії за користування кредитом та штрафів згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 5154,45 грн. штрафу (процентної складової), які представник банку вказав у позові, в подальшому ОСОБА_2 померла, спадщину прийняла відповідачка ОСОБА_1 , а тому банк просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 108 743.53 грн. та судовий збір.

Представник банку в ході судового розгляду до суду направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути на підставі зібраних доказів.(а.с. 41,42).

Відповідачка ОСОБА_1 копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, відповідно до ст. 178 ЦПК України направила відзив, з якого вбачається, що позов не визнає просить у задоволені позову відмовити.

рух справи

28 лютого 2018 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

20 листопада 2018 року судом першої інстанції було прийнято заочне рішення.

09 вересня 2020 року судом першої інстанції було скасовано заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задволенню з наступних підтав.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках.

обставини, які встановлені судом

Відповідно до кредитного договору № б/н від 30.11.2010 р., ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», якими передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 9-32).

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» - складає між нею та банком договір, про що свідчить її особистий підпис у відповідній заяві. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, в який позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами згідно умов надання кредиту (а.с. 7,8).

В порушення умов договору, ОСОБА_2 , свої кредитні зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 31.12.2017 р. у неї утворилась заборгованість перед банком у розмірі 108743,53 грн., яка складається з : 6967,70 грн. заборгованості за кредитом, 92271,38 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3850 грн. заборгованості по пені і комісії за користування кредитом та штрафів згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 5154,45 грн. штрафу (процентної складової), розрахунок яких був наведений позивачами у додатку до позову (а.с. 5-6).

Відповідачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 1780 від 11.11.2016 р., виданого Овідіопольським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2016 р., у зв`язку з чим, ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 15.08.2018 р. до участі у справі у якості відповідачки (правонаступниці) померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була залучена її донька ОСОБА_1 , як особа, яка на день смерті спадкодавця постійно проживала та зареєстрована з 05.05.1995 р. з нею разом за адресою: АДРЕСА_1 згідно довідки Калаглійської с/р від 11.11.2016 р. та прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , подавши до нотаріальної контори відповідні заяву про прийняття спадщини за законом від 28.11.2016 р., отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2017 р., одне з яких було скасоване нотаріусом 05.10.2017 р., що підтверджується спадковою справою № 96/2016 (а.с. 50,56,57,68-88).

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В ході судового розгляду з боку позивача не були надані, відповідно до ст. 77,78 ЦПК України належні та допустимі докази вартості майна, які прийняла у спадщину відповідачка ОСОБА_1 , після смерті своєї матері.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач в частині межі вартості майна, одержаного у спадщину після смерті боржника, не обґрунтував та не довів під час судового розгляду.

Відповідачка не погоджується з розрахунком, який був наданий з боку позивача, посилаючись на те, що надані виписка та розрахунок заборгованості за кредитним договором не підтверджується бухгалтерською документацією. В даній частині заперечень суд відноситься критично, так як, з боку банку відповідно до їх службових обов`язків був наданий розрахунок, який не суперечить договірним відносинам.

Відповідачка вважає, що банк подав позов поза межі позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2010 між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сухарева користувалась карткою на час смерті, яке мало місце 26 жотвня 2016 року. Банк звернувся до суду 22 лютого 2018 року, тобто в межах позовної дасності за основим зобов`язанням. Таким чином, суд вважає, що банк не пропустив строк позовної давності, а сама заява позивачки про застосування не знайшла свого пітвердження.

Судові витрати.

Банк при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 1762.00 грн. Суд прийшов до висновку, що позов не знайшов свого обгрунтування, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30 денний строк з дня її проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.