УХВАЛА

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 707/195/21

провадження № 61-16830ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Кредитної спілки «Кредит-Агро» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2021 року в цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Кредит-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року КС «Кредит-Агро» звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просило визнати недійсними з моменту укладення договори дарування комплексу за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,1265 га, за вказаною адресою, цільове призначення - землі комерційного використання, земельної ділянки, площею 0,046 га, за вказаною адресою, цільове призначення - під розміщення існуючого комплексу (перукарні та магазину-кафетерію), земельної ділянки, площею 0,046 га, за вказаною адресою, цільове призначення - під розміщення існуючого комплексу (перукарні та магазину-кафетерію), укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчені 06 листопада 2018 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г. І.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року в задоволенні позову КС «Кредит-Агро» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, КС «Кредит-Агро» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу КС «Кредит-Агро» задоволено частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року в даній справі змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови апеляційного суду.

В решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року в цій справі залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

13 жовтня 2021 року КС «Кредит-Агро» звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, повний текст якої складено 23 червня 2021 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Черкаським апеляційним судом прийнято постанову 22 червня 2021 року, дата виготовлення повного тексту постанови 23 червня 2021 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови, з урахування частини третьої статті 124 ЦПК України, є 23 липня 2021 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 10 серпня 2021 року, що вбачається зі штрих-код ідентифікатора розміщеному на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений ним строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що первісну касаційну скаргу подано 21 липня 2021 року, тобто в строк встановлений статтею 390 ЦПК України, але її було повернуто ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного- строку, касаційний суд враховує, що- оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, суд дійшов висновку, що заявником пропущено строк з підстав порушення ним норм процесуального закону, тому вказане не свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Таким чином, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати інші причини пропуску строку та надати докази про це.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір.

До касаційної скарги заявником додано платіжне доручення про сплату судового збору від 20 липня 2021 року № 434 на суму 18 160,00 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки вказаний судовий збір було сплачено заявником при поданні первісної касаційної скарги КС «Кредит-Агро», яку ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року повернуто (касаційне провадження

№ 61-12269ск21). За повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Позовна заява містить чотири вимоги немайнового характеру (визнання недійсними чотирьох договорів дарування нерухомого майна).

Ураховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 18 160,00 грн ((2 270,00 грн х 4) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Кредит-Агро» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині оплати судового збору касаційна скарга буде повернута заявникові, а в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська