Справа № 482/1453/21
Номер провадження 2-з/482/40/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, забороною вчинення усіх суб`єктам державної реєстрації реєстраційних дій-

встановив:

ОСОБА_1 01.11.2021 р. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення плати за користування грошовими коштами та заявою про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просить про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належного ОСОБА_2 , в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 594709,66 грн. та заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування такого забезпечення вказала, що 01.11.2021 р. нею до суду подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 на її користь плати за користування запозиченими відповідачем грошовими коштами, рішення про стягнення яких з відповідача ухвалено судом 19.11.2019 р., в період з 01.09.2019 р. по 01.10.2021 р. Посилаючись на невиконання боржником власних зобов`язань з повернення запозичених у позивача грошових коштів, належність їй на праві приватної власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яку відповідач має намір відчужити, що може унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, просить про його забезпечення.

Вивчивши доводи заяви судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, в тому числі і без повідомлення учасників справи.

У судове засідання сторони не викликались.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

За правилами ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1ст.150ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1ст.150 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає у захисті законних інтересів позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З матеріалів справи встановлено, що між заявником ОСОБА_1 , яка має в Україні зареєстроване місце проживання, та ОСОБА_2 виник спір щодо наслідків ймовірного невиконання останньою боргових зобов`язань перед позивачем в сумі 594709,66 грн. згідно до суми заявлених позовних вимог.

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту заявниця посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що майбутнє судове рішення може бути не виконано, оскільки відповідачка може вчинити дії спрямовані на відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна.

Таким чином, оскільки предметом спору є грошові кошти, які за вимогами позивача, має сплатити їй відповідач в разі задоволення позову, то такі вимоги підлягають забезпеченню шляхом накладення арешту на все нерухоме майно з урахуванням принципу співмірності із заявленими матеріальними вимогами в сумі 594709,66 грн.

Проте, безпідставними є вимоги позивача щодо забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який не відповідає вимогам ч.1 ст. 150 ЦПК України з огляду на заявлені позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України,суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

З метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення плати за користування грошовими коштами вжити заходів його забезпечення шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 в межах ціни позову та відповідно вартості майна в сумі 594709,66 грн.

У задоволенні заяви в частині забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовити.

Копію ухвали направити до Відділу Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Новоодеської міської ради та до Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для виконання.

Відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий О.І. Демінська