ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7655/21 Справа № 200/3028/19 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (далі - ПАТ «Дніпрогаз»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), про визнання дій протиправними, мотивуючи його тим, що у квітні 2015 року звернувся до відповідача з проханням встановлення, належного оформлення нового лічильника газу та виготовлення необхідної документації щодо нового газового котла "Tiberis Iberon 24C", який, відповідно до акту встановлення обладнання від 17 квітня 2015 року, встановлено ПП "Теплоторгсервіс", у зв`язку з чим 21 квітня 2015 року працівниками ПАТ «Дніпрогаз», після здійснення перевірки справності та належності правилам безпеки, відповідності технічним вимогам експлуатації - встановлено відповідний лічильник.

Вказував, що 25 березня 2016 року працівниками відповідача було здійснено перевірку встановленого обладнання, зокрема газового котла "Tiberis Iberon 24C" та лічильника газу, за результатом якого складено акт про порушення, відповідно до якого зазначено, що в квартирі ПГ і котел двоконтурний (БГС) знаходиться в робочому стані, показання лічильника становлять 1012 м3, але типорозмір БГС (G2.5) не відповідає встановленим приборам, у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку про невідповідність лічильника газу "Самгаз", модель RS/2001-22, технічним умовам, що у свою чергу свідчить, що витрати газу двоконтурного газового котла "Tiberis Iberon 24C" також не відповідають технічним умовам та значно перевищують норми витрати газу. Наступного дня житло позивача було відключено від газопостачання та донараховано 11 450,93 грн. та 11 395,30 грн., які ним 04 листопада 2016 року сплачено.

Зазначав, що 01 березня 2017 року йому було видано нову проектну документацію, відповідно до якої рекомендовано встановлений ним газовий котел "Tiberis Iberon 24C" лічильнику типу "Самгаз", модель RS/2001-22, який відповідає технічним нормативам для вказаного двуконтурного газового котла, за якою 11 березня 2017 року відбулося підключення до газопостачання, за яке ним сплачено 383,70 грн.

Таким чином, посилаючись на те, що припинення газопостачання та донарахування за необліковано спожитий газ, просив суд, з урахуванням інфляційних втрат, визнати протиправними дії ПАТ "Дніпрогаз" щодо відключення квартири АДРЕСА_1 та безпідставне донарахування заборгованості за природній газ у розмірі 23 228,30 грн., у тому числі кошти за включення незаконно відрізаного газопроводу у розмірі 382,07 грн., отримані відповідачем в результаті протиправних дій, та стягнути з відповідача матеріальні та інфляційні збитки в розмірі 33 476,31 грн., які складаються зі сплачених 22 846,23 грн. за безпідставне донарахування за природній газ, 382,07 грн. - за відновлення газопостачання незаконно відрізаного газопроводу та 10 248,01 грн. - інфляційних витрат.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 11 777,37 грн. (сума сплачених донарахувань); інфляцію у розмірі 4 371,24 грн. нараховану за період з листопада 2016 року по січень 2021 року на суму 11 395,30 грн. та інфляцію у розмірі 126,47 грн. нараховану за період з березня 2017 року по січень 2021 року на суму 382,07 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Дніпрогаз», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що встановлюючи газовий лічильник працівники відповідача бачили газовий котел, при цьому жодних зауважень не зробили та встановили лічильник, оскільки під час встановлення лічильнику відповідачем було здійснено огляд газової колонки, а не газового котла, що підтверджується технічними умовами від 21 квітня 2015 року, де скорочення "ГК" означає "газову колонку", а також наявний товарний чек та відмітка в розділі гарантійного талону свідчить, що газовий котел "Tiberis Iberon 24C" був придбаний пізніше за дату встановлення лічильника, що свідчить про протиправність дій позивача та самовільну заміну газового приладу. Крім того, судом залишено поза увагою, що технічні умови, які надавали можливість позивачу встановити спірний газовий котел 17 квітня 2015 року були складені лише 21 квітня 2015 року, крім того, матеріали справи не містять письмової заяви позивача про зміну газового обладнання та відповідний дозвіл. Документи щодо встановлення газового котлу свідчать про заміну водонагрівача проточного газового на водонагрівач проточний газовий, а не на котел з відводом продуктів згорання в димовий канал. Вказує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки факту фіксації самовільної заміни газового приладу позивачем, внаслідок чого сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення. Акт про порушення № 223Д від 25 березня 2016 року було підписано споживачем без жодних зауважень, на засідання комісії 06 вересня 2016 року з розгляду акту про порушення не з`явився. За результатом розгляду вказаного акту було встановлено порушення з боку споживача на підставі чого складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2016 року вартістю 11 395,30 грн.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрогаз» позивач по справі не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Встановлено судом та це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

17 квітня 2015 року, згідно акту встановлення обладнання, позивачу за місцем його мешкання було встановлено газовий котел "Tiberis Iberon 24C", серійний номер 28015/2614 (а.с.12).

21 квітня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ "Дніпрогаз" було укладено договір №ПГ.ГК встановлення побутового лічильника газу, що належить ПАТ "Дніпрогаз" (а.с.15).

21 квітня 2015 року заступником начальника ПЕС-1 видано технічні умови №379/1 на заміну ВПГ (водонагрівача проточного газового) на ВПГ за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

28 травня 2015 року згідно акту №1214 позивачу ОСОБА_1 було встановлено лічильник "Самгаз G-2,5, №5265055, пломба C14657028 та складено ескіз встановлення ПГЛ, а саме схему розташування встановленого обладнання, де відображено "ГК", "ПГ-4", "БТС" (а.с.92-93).

25 березня 2016 року працівниками відповідача ПАТ "Дніпрогаз" було здійснено перевірку за місцем проживання позивача, за результатом якої складено акт обстеження №250, відповідно до якого зазначено, що встановлений двухконтурний котел, самовільно демонтовано газову колонку. В квартирі: ПГ та котел двухконтурний (БТС) в робочому стані. Типорозмір БТС (G 2,5) не відповідає встановленими приборам (а.с.17, 94).

Також, складено акт про порушення №223, відповідно до якого зафіксовано порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме підключення двухконтурного котла, демонтаж ГК, типорозмір ПЛГ не відповідає встановленим газовим приладам. Повідомлено про дату проведення засідання комісії, адресу та номер телефону (а.с.95).

06 вересня 2016 року було проведено комісію з розгляду акту про порушення від 25 березня 2016 року, що сторонами не заперечується.

За результатами розгляду якого було встановлено порушення з боку споживача, зокрема встановлено факт несанкціонованого підключення газових приладів, здійснено розрахунок необлікованого об`єма природного газу в розмірі 11 395,30 грн., про що складено відповідний акт-розрахунок №570 та рахунок, який разом з вимогою про сплату було надіслано споживачу (а.с.18,21,96).

Вказаний рахунок було повністю оплачено споживачем 04 листопада 2016 року, що підтверджується квитанцією № 7 та чеком №39905 (а.с.22).

Згідно висновку акту №419 первинної перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів житлових та громадських будинків від 8 липня 2016 року вбачається, що димові та вентиляційні канали за адресою: АДРЕСА_3 відповідають проектному рішенню та придатні до експлуатації (а.с.23).

Згідно договору №081116/01 на обслуговування газовикористовуючого обладнання вбачається, що ОСОБА_1 було доручено, а ЧП "Теплоторгсервіс" було взято на себе зобов`язання по виконанню робіт по обслуговуванню газового обладнання "Tiberis Iberon 24C" (а.с.24).

02 серпня 2016 року технічним директором ПАТ "Дніпрогаз" було складено технічні умови №0178/77 на реконструкцію системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 .

08 листопада 2016 року було складено акт розподілу меж відповідальності з обслуговування газового обладнання "Tiberis Iberon 24C" серійний номер 28015/14 (а.с.25).

На підставі технічних умови №0178/77 на реконструкцію системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 від 02 серпня 2016 року було здійснено робочий проект реконструкції системи газопостачання № 3433-ПЗ (а.с. 33-34).

29 грудня 2016 року згідно акту приймання в експлуатацію об`єктів систем газопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , затвердженого ПП "Дніпрогаз Проект+" та ПП "Дніпрогаз Сервіс Плюс", вбачається, що рішенням приймальної комісії будівельно-монтажні роботи виконані в повному обсязі згідно з проектом, об`єкт системи газопостачання прийнято в експлуатацію з 29 грудня 2016 року (а.с.26-27).

01 березня 2017 року було здійснено огляд приміщення, встановлено відключення газопроводу, що відображено в акті від 01 березня 2017 року (а.с.28).

Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №74278168 від 11 березня 2017 року було здійснено підключення споживача до газопостачання, вартість вказаної послуги склала 382,07 грн., яка була сплачена споживачем (а.с.29-30)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 17 квітня 2015 року було встановлено газовий котел та 21 квітня 2015 року відповідачем, на підставі технічних умов, встановлено позивачу лічильник газу, який введено в експлуатацію 28 травня 2021 за погодженням із відповідачем. В ескізі на встановлення лічильника газу відображено газові прилади, які знаходяться разом із лічильником, що свідчить про те, що встановлюючи лічильник, відповідач відповідний котел бачив та встановив лічильник без жодних зауважень, що на переконання суду мало переконати споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту, у правомірності споживання ним газу. Подальше підключення газу, незважаючи на посилання відповідача на помилковість підключення, з тими ж самими приладами та облік газу за ними по даний час свідчить про недобросовісність відповідача та протиправність відключення його квартири від газопостачання та донарахування йому грошових коштів за необліковане споживання газу та за подальше підключення та стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів за необліковане споживання газу та повторне підключення, які були ним сплачені відповідачу в розмірі 11 395,30 грн. та 382,07 грн. з урахуванням інфляції. Підстав для стягнення коштів в розмірі 11 450,93 грн. суд не знайшов, оскільки такі кошти були сплачені третій особі, за відсутності доказів сплати таких коштів у зв`язку із діями відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як встановленому судом першої інстанції та це не заперечується сторонами, між останніми виникли правовідносини з приводу постачання природного газу.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями частини 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Згідно з Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС) (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) забороняється під`єднання несанкціонованого газопроводу, несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання та несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку) (глава 2 розділ ХІ Кодексу).

Відповідно до основних термінів та понять Кодексу ГРС несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Несанкціоноване підключення газових приладів - самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Згідно глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проєктній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4)відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення (частина 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ).

Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (абзац 2 частини 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ)

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (абзац 1 частини 3 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення (абзац 2 частини 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Після чого, складений акт про порушення, який за своєю суттю є відображенням та фіксацією самого порушення з боку споживача, розглядається відповідною комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо нього відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії) (абзац 2 частини 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення (частина 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення (частина 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (частина 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Таким чином, здійснюючи аналіз вищевказаного законодавства з урахуванням досліджених матеріалів цивільної справи, колегія суддів зауважує, що 25 березня 2016 року працівниками відповідача ПАТ "Дніпрогаз", в присутності споживача - позивача ОСОБА_1 , було здійснено перевірку газових приладів та газового лічильника, встановлених за місцем мешкання останнього, за результатом вказаної перевірки було виявлено порушення з боку споживача, а саме несанкціоноване підключення останнім газового приладу, зафіксовано факт самостійного демонтування споживачем газової колонки та встановлення нового газового котла, при цьому типорозмір лічильника не відповідав встановленому прибору, внаслідок чого сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення, що одразу було зафіксовано в акті про порушення, який складався в присутності споживача та ним підписано без жодних зауважень.

Вказаний акт містив відповідну інформацію про порушення, яке інкримінувалося споживачу, дату, час та місце проведення комісії з розгляду акту про порушення, а також відповідну графу щодо зауважень чи доповнень споживача, яка останнім заповнена не була.

Споживач ОСОБА_1 був ознайомлений із вказаним актом про порушення, та з ним погодився, про що свідчить підписання акту без жодних зауважень.

Крім того, позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час засідання комісії з розгляду акту про порушення, на засідання не з`явився, при цьому, отримавши акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу одразу здійснив повну його оплату. Протокол засідання комісії до суду не оскаржував, будь-які зауваження, скарги, доповнення, докази відсутності порушення на адресу відповідача не надсилав.

З аналізу вказаної поведінки позивача вбачається, що останній погодився із інкримінованим йому порушенням та будь-яких зауважень з приводу складеного акту про порушення не мав.

Крім того, після проведення відповідачем дійсної перевірки та встановлення самовільно підключеного газового приладу, почав здійснювати збір погоджувальної документації та організації проекту реконструкції системи газопостачання із урахуванням приладу газового котла "Tiberis Iberon 24C", після отримання якої знову звернувся до відповідача із проханням підключення вказаного приладу до газопостачання.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про відсутність ознак протиправності в діях ПАТ "Дніпрогаз" щодо відключення квартири АДРЕСА_1 від газопостачання та донарахування заборгованості за природній газ. При цьому, колегія суддів зауважує, що повторне підключення газопостачання після усунення споживачем порушень, які були підставою для його відключення не можуть бути підставою для повернення грошових коштів, сплачених у зв`язку із попереднім порушенням.

Крім того, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції задовольняючи позов, не зазначив будь-якої правової підстави та норми закону на підставі якої дійшов висновку, що сплачені згідно акту-розрахунку, складеного на підставі протоколу комісії з розгляду акту про порушення від 25 березня 2016 року грошові кошти, підлягають поверненню позивачу, в той же час зважаючи на посилання позивача на норми статті 1212 ЦК України, які на думку останнього підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне наголосити наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Колегія суддів зауважує, що правовідносини, які виникли між сторонами є договірними, оскільки виникли на підставі договору постачання природного газу. При цьому, будь-які порушення у сфері газопостачання з боку споживача є безпосереднім порушенням договірних відносин із газопостачальником.

Підставою стягнення з позивача коштів за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 11 395,30 грн. був саме протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення, який позивачем не оскаржувався та наразі не скасований.

Таким чином, зважаючи, що позивач отримував послуги з постачання газу за адресою: АДРЕСА_2 , спірні кошти, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь є коштами, сплаченими ним на підставі протоколу комісії з розгляду акту про порушення від 25 березня 2016 року, тобто сплачені ним за вчинене ним як споживачем послуг за договором, порушенням, при цьому, враховуючи, що правова підстава стягнення з нього таких коштів, тобто протокол засідання комісії не скасований та ним не оскаржувався, підстави для застосування до вказаних правовідносин вимог статті 1212 ЦК України відсутні.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року в справі №6-582цс15, постанові Верховного Суду від 1 лютого 2018 року по справі №203/7644/13-ц, провадження №61-963 св 18, та постанові 06 листопада 2019 року по справі №243/1919/17, провадження №61-32650 св 18.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про визнання дій протиправними відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.