ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7709/21 Справа № 186/345/21 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном та за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 в якому, просили усунути перешкоди у володінні та розпоряджанні майном шляхом зобов`язання ФОП ОСОБА_1 демонтувати віконну раму за адресою: АДРЕСА_1 , яка була встановлена згідно до специфікації замовлення №SP000842230 за договором від 22 травня 2019 року.

У квітні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якій просить суд зобов`язати відповідачів демонтувати віконну раму за адресою: АДРЕСА_1 , яка була встановлена згідно до специфікації замовлення №SP000842230 за договором від 22 травня 2019 року та повернути цю віконну раму.

Рішенням Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено та ухвалено зобов`язати ФОП ОСОБА_1 демонтувати віконну раму за адресою: АДРЕСА_1 , яка була встановлена згідно до специфікації замовлення №SP000842230 за договором від 22 травня 2019 року.; вирішено питання стосовно судових витрат; в задоволені зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач ФОП ОСОБА_1 , задовольняючи, на підставі рішення суду від 28 листопада 2019 року у справі № 186/1354/19, вимоги споживача ОСОБА_4 , встановлені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" зобов`язана була прийняти товар неналежної якості /неякісну віконну раму/ та враховуючи, що цей товар є великогабаритним, доставити його продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача) за власний рахунок. Чого під час виконання рішення суду від 28 листопада 2019 року у справі № 186/1354/19 зроблено не було.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, у задоволенні первісного позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 22 травня 2019 року між ОСОБА_4 , та ФОП ОСОБА_1 , було укладено договір на виготовлення та доставку віконної рами згідно до специфікації замовлення №SP000842230 від 22 травня 2019 року. Вартість замовлення 7 676 гривень.

На виконання умов вказаного договору, ОСОБА_4 , сплатив ФОП ОСОБА_1 , 6 200 гривень, залишок 1 476 гривень, що підтверджується копією товарного чеку від 22 травня 2019 року.

Після отримання товару, ОСОБА_4 , сплатив ФОП ОСОБА_1 , залишок його вартості в розмірі 1 476 гривень.

Після отримання віконної рами, ОСОБА_4 , виявив, що вона є меншого розміру ніж він замовляв, на 30 см.

У зв`язку з цим ОСОБА_4 , звернувся до суду та рішенням суду від 28 листопада 2019 року у справі № 186/1354/19 позовні вимоги ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_1 були задоволені частково.

А саме, застосувавши ч. 1 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів", яка передбачає, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), споживач має право вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, суд вирішив розірвати договір на виготовлення віконної рами від 22 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 та стягнути з неї на користь ОСОБА_4 вартість замовлення за договором в розмірі 7 676 гривень. В задоволенні решти позовних вимог (моральної шкоди) - відмовити.

28 жовтня 2020 року вищезазначене рішення суду від 28 листопада 2019 року у справі № 186/1354/19 набрало законної сили.

Незважаючи на розірвання договору на виготовлення віконної рами від 22 травня 2019 року та фактичне повернення грошей в сумі 7 676 гривень конфлікт між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не вичерпався.

Так, в подальшому після задоволення вимог ОСОБА_4 , 21 січня 21 року та 11 лютого 2021 року ФОП ОСОБА_1 , звернулась до ОСОБА_4 , з письмовими вимогами про повернення їй раніше встановленої віконної рами (а.с.16-18).

Задовольняючи первісні позовні вимог та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог районний суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач ФОП ОСОБА_1 , задовольняючи, на підставі рішення суду від 28 листопада 2019 року у справі № 186/1354/19, вимоги споживача ОСОБА_4 , встановлені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" зобов`язана була прийняти товар неналежної якості /неякісну віконну раму/ та враховуючи, що цей товар є великогабаритним, доставити його продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача) за власний рахунок. Чого під час виконання рішення суду від 28 листопада 2019 року у справі № 186/1354/19 зроблено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 709 ЦК України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Доставка товару продавцеві та його повернення покупцеві здійснюються продавцем або виготовлювачем, а в разі невиконання ними цього обов`язку або відсутності продавця чи виготовлювача в місцезнаходженні покупця повернення товару може бути здійснене покупцем за їхній рахунок.

Частиною 5 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті).

Аналогічні положення містяться в п. 29,38 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами» затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007р., №104, в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно яких продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача) зобов`язані прийняти товар неналежної якості в споживача, видати йому документ, що підтверджує одержання товару, і задовольнити його вимогу. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача) здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача).

Доводи апеляційної скарги про те, що жодного підтвердження на те, що саме з нею велися якісь перемовини, або були досягнуті якісь домовленості щодо встановлення спірної рами первісними позивачами до суду надано не було, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки свідок ОСОБА_5 , підтвердив суду, що монтаж віконної рами здійснювався на замовлення позивача ОСОБА_4 , безкоштовно, оскільки в той час в магазині «Світ вікон» була така акція, щоб привернути клієнтів.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко