Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №338/1009/21

11 жовтня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Битківського Л.М.

з участю: секретаря с/з Остапишин І.Р.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Адвокат Савчук Р.Р., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що на адресу позивачки надійшла копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра О.В. від 25 травня 2021 року (ВП № 65561896) про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 3537, вчиненого 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Профіт Файненс», який є правонаступником АТ «Дельта Банк», заборгованості в сумі 38887,90 грн за кредитним договором № 010-08043-300713 від 30 липня 2013 року, укладеним між ОСОБА_2 та АТ «Дельта Банк», а також 300,00 грн плати за вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий за відсутності для цього правових підстав. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору від 30 липня 2013 року, який не є нотаріально посвідчений, що суперечить вимогам чинного законодавства, ТОВ «Профіт Файненс» до здійснення виконавчого напису не надіслало на адресу ОСОБА_2 письмову вимогу про сплату нею заборгованості за кредитним договором, тому подані відповідачем документи достовірно не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності позивачки перед відповідачем. Згідно виконавчого напису сума заборгованості за період з 02 червня 2017 року по 02 червня 2020 року складає 38887,90 грн, з яких: 20123,99 грн - основна сума заборгованості за тілом кредиту, 3754,799 грн - заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом та 15009,12 грн заборгованість за комісіями. Також вказує, що виконавчий напис вчинено з пропуском строку, протягом якого він міг бути вчинений, оскільки період, за який проводиться стягнення, починається з 02 червня 2017 року і трирічний строк завершується 02 червня 2020 року. Крім того, при вчиненні виконавчого напису не були враховані платежі, які були здійснені позивачкою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що кредитний договір, на підставі якого вчинений виконавчий напис не посвідчувався нотаріально. Крім того, строк дії договору завершився 30.07.2016 року, таки чином минуло більше 3 років. Звернув увагу також на те, що відсотки стягувачем нараховані поза межами строку кредитування, що суперечить закону і не відповідає правовим позиціям Великої Палати ВС, що відображені у справі №444/9519/20. Таким чином, відсутні ознаки безспірності зобов"язання, за яким вчинено виконавчий напис. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. Не заперечив щодо розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, письмових пояснень суду не надали.

Суд звертає увагу, що прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ТОВ «Профіт Файненс», згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться у матеріалах справи, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідач не поцікавився ходом розгляду справи, у декілька судових засідань, які призначались судом, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з цим, відповідно до положень ст. 280 - 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір на підставі заяви № 010-08043 -300713, за яким позивачка отримала кредит в сумі 25015,00 грн, з фіксованою процентною ставкою 0,01% річних, на строк 36 місяців. Згідно графіку платежів останньою датою платежу є 30 липня 2016 року.

В п.4 частини 4 договору про надання споживчого кредиту визначено, що погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 30 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 1321,00 грн у відповідності до графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок, згідно п. 2.7 часини 2 цієї пропозиції, відповідно до порядку і умов, визначених у п. 2.4. глави 2 правил.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 02 червня 2017 року по 02 червня 2020 року, яка надана ТОВ «Профіт Файненс», загальна заборгованість ОСОБА_2 перед відповідачем станом на 02 червня 2020 року за кредитним договором №010-08043-300713 від 30 липня 2013 року, становить 38887,90 грн, з яких основна заборгованість по тілу кредиту 20123,99 грн, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 3754,79 грн, заборгованість по комісіях 15009,12 грн.

23 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3537, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «Профіт Файненс» заборгованість, що виникла за кредитним договором №010-08043-300713 від 30 липня 2013 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору № 2253/К про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020 року є ТОВ «Профіт Файненс». У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 02 червня 2017 року по 02 червня 2020 року, сума заборгованості складається з: основної суми заборгованості за тілом кредиту - 20123,99 грн, заборгованості за нарахованими відсотками за кредитом - 3754,79 грн, заборгованість за комісіями - 15009,12 грн. Загальна сума заборгованості становить 38887,90 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача плату в розмірі 300,00 грн.

25 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О.В. на підставі заяви представника ТОВ «Профіт Файненс» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65561896 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса.

Статтями 15, 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містить Порядок (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором, здійснений ТОВ «Профіт Файненс», який є в матеріалах справи, не свідчить про безспірність такої заборгованості, оскільки з даного розрахунку неможливо встановити початок строку порушення позивачкою зобов`язань за кредитним договором, розмір сплачених нею сум в рахунок погашення боргу та інші складові заборгованості.

Крім того, в цьому контексті, заслуговують на увагу посилання сторони позивача на те, що дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, - 30 липня 2016 року, однак при цьому стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться за період з 02 червня 2017 року по 02 червня 2020 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що в своїй сукупності встановлені вище судом обставини свідчать про те, що вказана відповідачем заборгованість за кредитним договором не була безспірною.

До того ж, згідно виконавчого напису, відповідач ТОВ «Профіт Файненс», на підставі Договору № 2253/К про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020 року, є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 010-08043-300713 від 30 липня 2013 року, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 .

Однак відповідачем не надано суду документів, які б підтверджували повноваження ТОВ «Профіт Файненс» як стягувача і правонаступника усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк», зокрема, договір відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «Профіт Файненс» набуло прав нового кредитора, а також доказів того, що такі документи надавались нотаріусу при вчиненні виконавчого напису.

В ході розгляду справи не спростовано доводи представника позивача про те, що про зміну кредитора у зобов`язані ОСОБА_2 не була повідомлена, листів щодо сплати заборгованості не отримувала, тому не мала можливості оспорити вимоги ТОВ «Профіт Файненс» або ж виконати їх. Крім того, відповідачем не надано документів на підтвердження того, що письмова вимога про стягнення заборгованості взагалі направлялася боржнику, і, відповідно, була нею отримана, та того, що така була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Також судом встановлено наступне.

З тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 розділу ІІ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин» Переліку (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому пункту 2 не передбачено в діючому Переліку.

Отже, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, керувався нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

З огляду на викладене, оскільки судом встановлено, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено ТОВ «Профіт Файненс» одноособово без урахування думки та позиції позивачки, враховуючи те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, що становлять 908,00 грн сплаченого судового збору.

Крім того, ухвалою суду від 17 серпня 2021 року задоволено заяву представника позивачки про забезпечення позову, подану разом із позовною заявою, постановлено зупинити стягнення, яке проводиться на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківській області Кушніра О.В. у виконавчому провадженні №65561896 щодо примусового виконання виконавчого напису №3537, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 23 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Профіт Файненс» 39187,90 грн.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі наведеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, керуючись ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 березня 2021 року приватним нотаріусомІвано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 3537 про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» заборгованості в сумі 38887,90 грн за кредитним договором №010-08043-300713 від 30 липня 2013 року та 300,00 грн плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» на користь ОСОБА_2 908,00 грн сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Битківський