Справа № 366/668/21
Провадження № 2/366/396/21
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

13 жовтня 2021 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді Ткаченка Ю.В., при секретарі Євтушенко В.Д., в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іванкіська селищна рада Вишгородського району Київської області про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та розпорядження органу приватизації частково недійсними та їх скасування,

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іванкіська селищна рада Вишгородського району Київської області про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та розпорядження органу приватизації частково недійсними та їх скасування.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що в 2020 році позивачу, як військовослужбовцю, та членам сім"ї була виділена службова квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи відповідні соціальні пільги, як учасника бойових дій та антитерористичної операції, яка проходить в Донецькій та Луганській областях, він виявив бажання в майбутнім приватизувати квартиру і, збираючи відповідні документи для цього, дізнався, що в 2002 році його мати ОСОБА_3 в інтересах сім`ї, яка складається з трьох осіб, в тому числі і його, приватизував квартиру по АДРЕСА_2 , в якій належить і йому на праві спільної часткової власності 1/3 частина житлової площі.

На час приватизації вищевказаної квартири ОСОБА_3 . ОСОБА_1 був повнолітнім, отже його мати ОСОБА_3 не мала права без згоди ОСОБА_1 подавати оформляти заяву на приватизацію вищевказаної квартири.

Оскільки зазначена приватизація була проведена без його відома та згоди і на даний час вона суперечить його інтересам на отримання у власність житла по місцю проходження служби, тому позивач з урахування уточнених позовних вимог просить суд визнати частково недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на житло, видане 01 жовтня 2002 року Іванківським відділом приватизації майна комунальної власності в частині посвідчення права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 ; Визнати частково недійсним та скасувати розпорядження Іванківського відділу приватизації майна № 101 від 01 жовтня 2002 року в частині затвердження розрахунку площі квартири АДРЕСА_2 у відношенні одного члена сім"ї - квартиронаймача ОСОБА_1 , визнати частково недійсним та скасувати розрахунок площі квартири, що безоплатно приватизується, який затверджено розпорядженням Іванківського відділу приватизації майна № 101 від 01 жовтня 2002 року, виключивши з цього розрахунку одного члена сім"ї - квартиронаймача ОСОБА_1 та визнати 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах.

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року було ухвалено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.20а).

06 жовтня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог (а.с.47).

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи відсутності позивача та його представника, уточненні позовні вимоги підтримують.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їхньої відсутності, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнають.

Відповідач, Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області звернулися до суду із листом, в якому просять розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечень не мають.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачі позов визнали.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Іванків Київської області (а.с.5).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 являється учасником бойових дій (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно довідки № 1042 від 17.02.2021 року, виданої тимчасово виконуючого обов`язків начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 - майор ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 27.07.2004 року по теперішній час (а.с.9,10).

На підставі розпорядження (наказу) № 357 від 01.10.2002 Іванківської районної державної адміністрації Іванківського району Київської області видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 і членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , загальна площа квартири 65,8 кв.м, квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (тут і далі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до об`єктів приватизації належать, зокрема, квартири багатоквартирних будинків.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 5 вказаного Закону якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону (з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю), зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло на момент введення в дію цього Закону. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
Відповідачем ОСОБА_3 30.09.2002 року було подано заяву до органу приватизації від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо передачі в приватну спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_4 .

На час приватизації позивачеві виповнилося повних 22 роки і від його імені діяла його мати, ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п.п. 2, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відтак, з огляду на встановлені судом порушення під час приватизації спірної квартири, а саме те, що на момент вчинення дії щодо приватизації квартири позивач був повнолітнім, довіреності на вчинення таких дій нікому не давав, тобто без його відома приватизоване житло на його ім`я, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2724 грн., які він просить не стягувати з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83,158, 174, 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іванкіська селищна рада Вишгородського району Київської області про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та розпорядження органу приватизації частково недійсними та їх скасування, - задовольнити.
Визнати частково недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на житло, видане від 01 жовтня 2002 року № 101 Іванківським відділом приватизації майна комунальної власності в частині посвідчення права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати частково недійсним та скасувати розпорядження Іванківського відділу приватизації майна № 101 від 01 жовтня 2002 року в частині затвердження розрахунку площі квартири АДРЕСА_2 у відношенні одного члена сім"ї квартиронаймача ОСОБА_1 .
Визнати частково недійсним та скасувати розрахунок площі квартири, що безоплатно приватизується, який затверджено розпорядженням Іванківського відділу приватизації майна № 101 від 01 жовтня 2002 року, виключивши з цього розрахунку одного члена сім"ї - квартиронаймача ОСОБА_1 та визнати 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожному.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (13 жовтня 2021 року).

Суддя : Ю.В. Ткаченко