Справа № 2-854/11
Провадження № 6/216/165/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді: Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області подання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2021 року приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебувають виконавчі провадження за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 2-854/2011 від 18.04.2012, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 80/06/6 від 28.03.2008, яка станом на 11.07.2011 становить 29325,80 доларів США, штрафні санкції у розмірі 31226,75 грн., судовий збір 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

За виконавчим листом № 2-854/2011 від 21.06.2012 відкрито виконавче провадження № 62057395 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 ; та виконавчим листом № 2-854/2011 від 21.06.2012 відкрито виконавче провадження № 62057427 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 .

В забезпечення кредитного договору боржники передали в іпотеку акціонерному банку «Укргазбанк» квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням рішення суду виникла необхідність у зверненні стягнення на предмет іпотеки в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 7703453, належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Враховуючи викладені обставини приватний виконавець просила задовольнити подання.

Заявник, боржники, представник стягувача у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Судом встановлено, що у приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-854/2011 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 21.06.2012, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у солідарному порядку, на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 80/06/6 від 28.03.2008, яка станом на 11.07.2011 становить 29325 доларів США 80 центів, що по курсу НБУ станом на 11.07.2011 еквівалентно 233741,29 грн., штрафні санкції у розмірі 31226,75 грн., судовий збір 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2020 ВП № 62057395, ВП № 62057427.

В ході виконання вищевказаного виконавчого листа постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 13.05.2020 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 7703453, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржниками була домовленість щодо розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржники у добровільному порядку рішення суду не виконують, що свідчить про умисне ухилення від виконання покладних на них зобов`язань.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону «Про виконавче провадження» передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що визначення часток майна боржників у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржників.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржникам прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржників у спільній сумісній власності.

Суд вважає, що частки боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 становлять по 1/2 частці вказаної квартири кожному.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 443 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами задовольнити.

Визначити частки майна у спільній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , по 1/2 частці за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко