Справа № 226/3146/21

Провадження № 2-н/226/856/2021
У Х В А Л А

01.11.2021 суддя Димитровського міського суду Донецької області Петунін І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Мирноградвугілля» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2021 до Димитровського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Мирноградвугілля» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник звертається з вимогами про стягнення сум до боржника ДП «Мирноградвугілля», але на підтвердження факту трудових відносин між заявником та стягувачем зазначає, що вона перебувала у трудових відносинах з боржником ДП «ВК «Краснолиманська», під час яких і виникла заборгованість з виплати заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Зокрема згідно з п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

З матеріалів заяви вбачається неоднозначне тлумачення найменування юридичної особи боржника та відсутність обґрунтування стягнення грошових сум з боржника, що дає суду підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Мирноградвугілля» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Апеляційна скарга на ухвалу судді може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.Петунін