Справа № 316/2310/20
Провадження № 2/316/154/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Куценка М.О.

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара Запорізької області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №316/2310/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментними зобов`язаннями,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Галька Н.О. за письмовим ордером (а.с.9,10), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій зазначаючи, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість зі сплати аліментів, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 39214 грн.; вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат (а.с.3-4).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 16.07.2020 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.12-12зворот).

Відповідачем ОСОБА_2 в особі його представника адвоката Цигиці Л.М. за письмовим договором про надання правової допомоги №109 від 01.09.2020 та ордера (а.с.29-31) надано відзив на позов, в якому зазначаючи про незгоду з позовними вимогами, їх безпідставністю та невідповідністю фактичним обставинам які мають місце між сторонами, просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.19-20).

Ухвалою суду від 01.02.2021 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.43-43зворот).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник: адвокат Галька Н.О., повідомлені належним чином про розгляд даної справи судом (а.с.49), не з`явились, будь-яких заяв або клопотань, письмових пояснень, до суду не надали.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник: адвокат Цигиця Л.М. не з`явились надавши письмову заяву про розгляд справи без участі, в задоволенні вимог позову просять суд відмовити (а.с.51).

Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів та доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, цивільної справи №2-854/11, цивільної справи №316/1467/19 (провадження №2/316/716/19), оцінивши надані докази відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач та відповідач мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.09.2011 р. по цивільній справі №2-854/11 призначено стягнення аліментів з ОСОБА_2 (відповідач у даній справі) на користь ОСОБА_5 (позивач у даній справі) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від робітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 11.08.2011 року (а.с.13-13зворот матеріалів справи №2-854/11). На підставі зазначеного рішення суду позивачем отримано 08.11.2012 виконавчий лист (довідковий лист у справі №2-854/11), який перебував на виконанні у Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби міста Одеса АСВП 442261157.

Позивач зазначає, що у відповідача за період з липня 2019 року по березень 2020 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 23354 грн. 53 коп., а отже на думку сторони позивача, відповідно до положень ст.196 СК України, з відповідача підлягає стягненню пеня в загальному розмірі 39214 грн., розрахунок якої наведено позивачем у змісті позову (а.с.3-4).

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Із наведеного позивачем розрахунку розміру пені, у сукупності з даними доданого до позову розрахунку заборгованості по аліментам від 01.04.2020 АСВП 442261157 здійсненого державним виконавцем (а.с.8), на яку позивач посилається зазначаючи про заборгованість та визначаючи розмір пені, встановлено, що позивачем розмір заборгованості по аліментам взято виходячи із сум нарахованих протягом періоду з липня 2019 року по березень 2020 року (включно), які наведені державним виконавцем в розрахунку заборгованості виходячи із 1/3 частки аліментів визначеного рішенням суду у справі №2-854/11.

Разом з тим встановлено, що на розгляді Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/1467/19 (провадження №2/316/716/19) за позовом ОСОБА_2 , який діє за себе та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування, в особі служби у справах дітей, про визначення фактичного місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, поданого до суду 23.07.2019. У зазначеній справі №316/1467/19, Енергодарським міським судом Запорізької області 16.10.2019 ухвалено рішення, що набрало законної сили 16.11.2019, яким позовні вимоги задоволено та вирішено:

- Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця м.Одеса разом з його батьком: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його фактичного проживання, а саме: у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Зменшити розмір щомісячних аліментів які, на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.11.2012 р. по цивільній справі №2-854/11, стягуються ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від робітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, з 1/3 частини до 1/6 частини;

- Відкликати з примусового виконання через Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що знаходиться за адресою: 65005, Одеська область, місто Одеса, вулиця Бабеля, будинок 6, виконавчий лист по цивільній справі №2-854/11 від 08.11.2012 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей;

- Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.45-46 матеріалів справи №316/1467/19).

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, що також знайшло своє відображення у ст.18 ЦПК України.

Супроводжувальним листом від 18.11.2019, з доданою до нього копією рішення суду від 16.10.2019 у справі №316/1467/19, Енергодарським міським судом Запорізької області витребувано з Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області виконавчий лист виданий 08.11.2012 на підставі рішення суду у справі №2-854/11 (а.с.48 матеріалів справи №316/1467/19). Зазначений лист отримано вказаним відділом виконавчої служби 26.11.2019 (а.с.51 матеріалів справи №316/1467/19).

Зі змісту рішення суду від 16.10.2019 у справі №316/1467/19 встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 визнано у повному обсязі, про що 16.10.2019 подано до суду відповідну заяву (а.с.45зворот матеріалів справи №316/1467/19).

Копія рішення суду по справі №316/1467/19 отримана ОСОБА_1 19.02.2020 (довідковий лист у справі №316/1467/19), а виконавчий лист - 25.05.2020 (довідковий лист у справі №316/1467/19).

Таким чином встановлено, що станом на дату звернення позивача ОСОБА_1 з даним позовом, останній було відомо про існування рішення суду від 16.10.2019 по справі №316/1467/19, що набрало законної сили та яким, у тому числі, розмір аліментів визначений рішенням суду по справі №2-854/11 змінено з 1/3 частки на 1/6 частку, про що також отримано виконавчий лист. Не дивлячись на що, позивачем розрахунок пені проведено основуючись на даних розрахунку заборгованості по аліментам виконано державним виконавцем 01.04.2020 у справі 2-854/11 в якому розмір частки аліментів вказано 1/3, що суперечить фактичним обставинам які мали місце починаючи з 16.11.2019, на що зазначає і сторона відповідача у своєму відзові.

Крім того, із даних наданого відповідачем розрахунку заборгованості по аліментам проведеного державним виконавцем станом на 01.06.2019 (а.с.25), у співставленні з даними наведеними у розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця від 01.04.2020 наданого позивачем (а.с.8), встановлено, що розрахунок станом на 01.04.2020 не містить відомостей про наявність переплати по аліментам у ОСОБА_2 станом на травень 2019 року в загальній сумі 3325,47 грн., що вбачається із розрахунку станом на 01.06.2019. Крім того, відповідно до розрахунку від 01.04.2020, в червні 2019 року ОСОБА_2 здійснено оплату аліментів на суму 3000 гривень (а.с.8). Таким чином, виходячи із розміру аліментів у грошовому вимірі 1/3 частки, що становить по 2800 грн. на місяць та підлягала сплаті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідно до розрахунку пені, наданого позивачем, вбачається, що останньою не враховано наявності переплати, не взято до уваги розмір коштів які сплачено ОСОБА_2 за відповідні місяці, а також не враховано сплату у повну або частковому розмірі суми аліментів. Таким чином, судом встановлена невідповідність взятих позивачем показників для розрахунку пені із проведеними відповідачем сплатами в рахунок аліментів та враховуючи, що відповідно до статті 196 СК України пеня нараховується за кожен день прострочення, вбачається неналежність здійсненого позивачем розрахунку пені, яку остання просить стягнути з відповідача на свою користь. При цьому, відповідно до положень ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» розрахунок заборгованості по аліментам здійснюється щомісячно.

Слід зазначити, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів визначеного статтею 196 СК України, ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), які суд відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України застосовує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Проте, із наведеного позивачем розрахунку пені, за відсутності належних доказів які б доводили наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за кожний місяць відповідних аліментних нарахувань, вбачається, що визначена позивачем сума розрахунку пені не відповідає дійсним обставинам які мали місце та які позивач не взяв до уваги проводячи вказаний розрахунок.

Судом із наданих відповідачем фіскальних чеків (а.с.27, 28) також встановлено, що 28.05.2020 та 18.06.2020 на користь ОСОБА_1 перераховано грошові кошти в загальному розмірі 15755 грн., тобто до дати звернення позивача до суду з даним позовом, однак позивачем не зазначається про вказані оплати та не надається розрахунку заборгованості по аліментам з урахуванням вказаних сум.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд не вбачає підстав вважати як належним, наведений позивачем розрахунок розміру пені розрахованої виходячи із даних розміру заборгованості по аліментам вказаного у розрахунку від 01.04.2020, який як встановлено, не відповідає фактичним обставинам. Іншого належного розрахунку, позивачем суду надано не було.

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Положеннями частин 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив правовий висновок про те, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони.

Європейський Суд з прав людини у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п.53 рішення від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України», які суд, відповідно до ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосоває при вирішенні справи, зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Тобто, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей.

Враховуючи зазначене вище, за відсутності беззаперечних доказів які б доводили вимоги позивача та спростовували заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що за недоведеністю заявленої позовної вимоги, слід відмовити в задоволенні даного позову.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 840 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.2).

Враховуючи, що суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, положення ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем розміру судового збору стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 18, 43, 76-83, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені вимог позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментними зобов`язаннями відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду в повному обсязі складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя: М. О. Куценко