Номер провадження: 22-ц/813/4737/21
Номер справи місцевого суду: 501/1579/17
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та заяву ОСОБА_2 про відмову від зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя.

У вересні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Рішенням Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання договору дарування удаваним правочином, про визнання права власності на Ѕ частину спільного майна - задоволено.

Визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , укладений 02 січня 2002 року та посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та внесений в реєстр за № 40 - удаваним, та вважати, що це договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ) укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , укладений 02 січня 2002 року.

Визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 , як на майно придбане під час шлюбу.

Припинено право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , як на майно придбане під час шлюбу.

Визнано автомобіль «CHEVROLET LACETTI NF 486», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_1 , спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частка.

Виділено автомобіль «CHEVROLET LACETTI NF 486", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у власність ОСОБА_2 , водночас припинив право власності ОСОБА_1 на вказаний автомобіль, стягнув з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 компенсацію за її частку в спільному майні подружжя (автомобіль) - 91329,57 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) понесені судові витрати а саме: судовий збір в розмірі 1 952,40 грн.(одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 40 копійок).

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

-у задоволені позову ОСОБА_1 в частині визнання удаваним договору дарування від 02 січня 2002 року, відповідно до якого ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та у визнанні за нею права власності на Ѕ частку вказаної квартири відмовити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинку АДРЕСА_2 з припиненим права власності ОСОБА_2 на вказану частку.

-Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Поділити спільне майно, виділивши ОСОБА_1 на праві особистої власності автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI NF 486», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 30.01.2008 року РЕВ №3 при УДАІ ГУМВС в Одеській області на ім`я ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію його частки у праві власності на автомобіль в розмірі 91 329,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі: судовий збір в сумі 4161,9 грн. ( 913,30 грн.(а.с.30) + 320 грн. (а.с.39) + 2928,6 ( за подання апеляційної скарги) та витрати на правову допомогу у фіксованому розмірі 12500 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 одимирівни про поділ спільного майна. Зупинено дію рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року до розгляду справи у суді апеляційної інстанції (Том ІІ: а.с. 72-73).

Ухвалою цього ж суду від 21.12.2020 року підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції закінчено та призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Том ІІ: а.с. 75).

Під час слухання справи у суді апеляційної інстанції, 08.02.2021 року на електрону адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 , у якій остання, посилаючись на ст. 373 ЦПК України, просила суд прийняти її відмову від позову, визнати нечинним рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року по даній справі та закрити провадження у справі (Том ІІ: а.с. 91-96).

09.02.2021 року тотожна заява, аналогічна вищевикладеній, також надійшла і до канцелярії суду від ОСОБА_1 (Том ІІ: а.с. 97-101).

Окрім того, 15.02.2021 року до канцелярії апеляційного суду, також надійшла заява від ОСОБА_2 , у якій останній, посилаючись на те, що 09.02.2021 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про відмову від позову, тому він, у зв`язку із наведеним, також відмовляється від позовних вимог за зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя (Том ІІ: а.с.102-107).

В судове засідання, призначене на 29.07. 2021 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Окрім того, в своїх заявах про відмову від позову, направлених до апеляційного суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд, розглянути їх заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши заяви про відмову від позову, колегія суддів приходить до висновку про прийняття відмови від позову та прийняття відмови від зустрічного позову та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Так, згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як передбачено п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 за зустрічним позовом, мають законну можливість реалізувати своє диспозитивне право щодо розпорядження своїм процесуальним способом захисту шляхом відмови від позову у апеляційному суді.

В заяві від 08.02.2021р. та 09.02.2021 року ОСОБА_1 зазначила, що з наслідками відмови від позову та наслідки закриття провадження, передбачені сю 206 ЦПК України, їй відомі та зрозумілі.

В заяві від 15.02.2021 року, ОСОБА_2 , також зазначив, що про наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову (повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається), йому відомо.

Подані ОСОБА_1 заява про відмову від позову та ОСОБА_2 заява про відмову від зустрічного позову не суперечить вимогам ст. ст. 206, 373 ЦПК України та охоронюваних законом інтересам інших осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відмову від позову та заява ОСОБА_2 про відмову від зустрічного позову підлягають задоволенню, відмови від позову суд приймає як такі, що не суперечать закону і не порушують прав, обставин, передбачених ч. 6 ст. 49, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, які б перешкоджали приймати відмову від позову та відмову від зустрічного позову, судом апеляційної інстанції не встановлено, тому ухвалене у справі судове рішення на підставі ст. 373 ЦПК України підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 49, 206, 255, 256, 373, 374, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та заяву ОСОБА_2 про відмову від зустрічного позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від зустрічного позову до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Визнати рішення Іллічівского міського суду Одеської області від 30 вересня 2020 року - нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.08.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева