Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2021 Справа №607/10294/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Гв`язди Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Квартирний-експлуатаційний відділ м. Тернопіль про визнання незаконним та скасування рішення, скасування наказу та зобов`язання поновити на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Квартирний-експлуатаційний відділ м. Тернопіль, просить визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку, військового представництва заводу «Оріон», кафедри медицини катастроф і військової медицини Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, військової частини НОМЕР_1 , КЕВ м. Тернопіль, оформлене протоколом №101 від 07.06.2021 року, визнати незаконним та скасувати наказ начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку полковника І.Бугая від 07.05.2021 за №46-АГ «Про оголошення рішення житлової комісії» від 07.05.2021, зобов`язати Тернопільський зональний відділ Військової служби правопорядку Міністерства оборони України прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку майора ОСОБА_2 та членів його сім`ї з 04.11.1997 року та на першочерговий з 24.02.2017 року.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 проходить службу у Збройних Силах України з 01.08.1992 року, водночас в період з 10.02.2016 по 12.05.2016 з 10.11.2016 по та з 20.04.2018 по 30.03.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, набув статусу учасника бойових дій. У позивача вислуга військової служби більше 20 років. Наказом Начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку від 29.08.2018 №306 майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї з 3 осіб, зараховано на квартирний облік з 04.11.1997 року та на першочерговий з 24.02.2017 року. Наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України від 07.06.2019 №66 ОСОБА_2 звільнено в запас з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2019 №130, виключено зі списків особового складу зонального відділу з 16.07.2019 року. Після цього наказом від 10.03.2020 року №30 майора ОСОБА_2 призначено на посаду начальника режимної служби Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку Західного територіального управління Військової служби правопорядку. 23.07.2020 на адресу Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку надійшла заява майора ОСОБА_2 щодо поновлення його та членів його сімей на квартирному обліку осіб, котрі потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного користування та у черзі на отримання житла в першочерговому порядку. Наказом Начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку полковника ОСОБА_3 від 07.05.2021 за №46-А1 оголошено рішення засідання об`єднаної житлової комісії від 07.05.2021 року. З рішення, яке оформлено протоколом вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_2 від 23.07.2020 за вих. №3969 та зважаючи на інформацію, надану головою житлової комісії майора ОСОБА_4 , вирішено відмовити майору ОСОБА_2 в поновленні на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання зі складом сім`ї 3 (три) особи. У зв`язку із наявністю в майора ОСОБА_2 вислуги військової служби більше 20 років житлова комісія запропонувала йому стати на відповідний облік, подавши перелік документів, визначений Інструкцією. При цьому датою зарахування на облік буде дата прийняття рішення житловою комісією. Вважає, що законодавством передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку. Тому, переконаний, що рішення житлової комісії №10 від та наказ начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку полковника І.Бугая від 07.05.2021 за №46-АГ підлягають скасуванню, а його слід поновити на обліку осіб, які потребують покращення житлових умов.

Від відповідача Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що майор ОСОБА_2 звільнений із військової служби у запас ЗСУ у зв`язку із закінченням строку контракту, що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку при Тернопільському зональному відділі Військової служби правопорядку, оскільки підставою для звільнення в запас було закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційний заходів. Дія частини дев`ятої статті 12 Закону безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку. Пунктом 30 Порядку передбачено випадки, в яких військовослужбовці знімаються з обліку. При цьому, на думку відповідача, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках. Покликається на те, що пунктом 19 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями № НОМЕР_2 на обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі: відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; направленню до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України; направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання); направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; захоплення в полон або заручником; визнання безвісти відсутньою (до визнання її померлою). Отже, на думку відповідача, наведені норми Інструкції з організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями також не передбачають підстав для залишення майора ОСОБА_2 на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту. Вважає, що не може бути задоволена позовна вимога щодо зобов`язання Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку в особі його начальника поновити позивача на обліку, оскільки взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов відноситься до виключної компетенції житлової комісії й приймається виключно на її засіданні. Начальник Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку не уповноважений приймати рішення щодо взяття чи зняття з обліку військовослужбовців. Житлова комісія не залучена для участі в справі у якості співвідповідача чи/або третьої особи на стороні відповідачів.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа - Квартирний-експлуатаційний відділ м. Тернопіль не направив свого представника в судове засідання, заяв по суті не надав.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Згідно військового квитка № НОМЕР_3 та посвідчення офіцера НОМЕР_4 ОСОБА_2 з 01 серпня 1992 року по 16 липня 2019 року проходив військову службу у Збройних Силах України, водночас відповідно до довідки від 26.04.2019 року №211312, в період з 10.02.2016 по 12.05.2016, з 10.11.2016 по 12.02.2017 та з 20.04.2018 по 30.03.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, набув статусу учасника бойових дій.

Сторони визнають, що у позивача ОСОБА_2 вислуга військової служби більше 20 років.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2018 №306 «Про зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов» майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї з 3 осіб: він, дружина, 1972 р.н., син, 2004 р.н., зараховано на квартирний облік з 04.11.1997 року та на першочерговий з 24.02.2017 року.

Наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного Управління Військової служби правопорядку Збройних Силах України від 07.06.2019 №66 майора ОСОБА_2 звільнено в запас з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку від 20.06.2019 №130, виключено зі списків особового складу зонального відділу з 16.07.2019 року.

16.07.2019 року майор запасу ОСОБА_2 звернувся із рапортом (вх. №4113) у якому він просить залишити його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання при Тернопільському ЗВ ВСП.

Разом з тим, 16.10.2019 року рішенням житлової комісії, оформлене протоколом від 16.10.2019 №92, майора ОСОБА_2 було знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

Наказом Начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управляння Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.03.2020 №30, майора ОСОБА_2 призначено на посаду начальника режимної служби Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку Західного територіального управління Військової служби правопорядку.

23.07.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку із заявою, в якій просив поновити його та членів його сімей на квартирному обліку осіб, котрі потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного користування та у черзі на отримання житла в першочерговому порядку (копія заяви надається).

Тернопільський зональний відділу Військової служби правопорядку листом від 29.04.2021 року за вих. №2/1388 надав відповідь, відповідно до якої станом на 29.04.2021 року вказана вище заява ОСОБА_2 не була розглянута, натомість буде розглянута 07.05.2021 року в приміщенні штабу Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку піж час засідання об`єднаної житлової комісії.

Із Протоколу №10 від 07.05.2021 року Житлової комісії вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_2 від 23.07.2020 та зважаючи на інформацію, надану головою житлової комісії майора ОСОБА_4 , вирішено відмовити майору ОСОБА_2 в поновленні на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання та обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов отриманням житла в першочерговому порядку. У зв`язку із наявністю в майора ОСОБА_2 вислуги військової служби більше 20 років житлова комісія запропонувала йому стати на відповідний облік, подавши перелік документів, визначений Інструкцією. При цьому датою зарахування на облік буде дата прийняття рішення житловою комісією.

Наказом Начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку полковника ОСОБА_3 від 07.05.2021 року за №46-А1 «Про оголошення рішення житлової комісії від 07.05.2021 року» оголошено рішення засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , військового представництва заводу «Оріон» кафедри медицини катастроф і військової медицини Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, військової частини НОМЕР_1 , КЕВ м. Тернопіль від 07.05.2021 року.

Розглянувши справу та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (частина 9 статті 12 Закону)

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо постановлення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на квартирний облік та порядок надання їм жилих приміщень врегульоване Житловим кодексом Української РСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Української ради профспілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила).

Із змісту статтей 31, 34, 36, Житлового кодексу Української РСР вбачається, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Згідно пункту 10 цих Правил, громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Згідно пункту 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р.

Порядок забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 31 липня 2018 року №380.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції визначено, що військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Пунктом 9 Розділу VІ Інструкції від 31.07.2018 №380 передбачено, що військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.

Згідно пункту 21 Розділу VІІ інструкції зняття військовослужбовців з обліку проводиться уразі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, на час виключення позивача із квартирного обліку таких підстав для зняття з обліку позивача як звільнення військовослужбовця з військової служби в запас не передбачено.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції від 31.07.2018 № 380 визначено, що для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

В силу п. 3 Розділу ІІ Інструкції від 31.07.2018 № 380 у разі прийняття рішення про утворення об`єднаних житлових комісій обов`язково визначається командир військової частини, який відповідає за організацію роботи об`єднаної житлової комісії та організовує проведення загальних зборів військовослужбовців військових частин (підрозділів), для забезпечення яких створюється (об`єднана житлова комісія), де обираються члени об`єднаної житлової комісії.

Відповідно до пункту 7 даної Інструкції Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Пунктом 8 даної Інструкції передбачено, що рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі. Рішення об`єднаної житлової комісії затверджується командиром військової частини підрозділу, який відповідає за організацію роботи об`єднаної житлової комісії, та оголошується в наказі командиром військової частини за місцем проходження військової служби.

Як встановлено судом та визнається учасниками справи, позивач має вислугу на військовій службі більше 20 років та був зарахований на квартирний облік з 04.11.1997 року та на першочерговий з 24.02.2017 року, відтак суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку.

Разом з тим, без наявності на те законних підстав, 16.10.2019 року рішенням житлової комісії, оформлене протоколом від 16.10.2019 №92, майора ОСОБА_2 було знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

Об`єднана житлова комісія Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку, військового представництва заводу «Оріон», кафедри медицини катастроф і військової медицини Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, військової частини НОМЕР_1 , КЕВ м. Тернопіль, рішення якої протоколом оформлене протоколом №101 від 07.06.2021 року, яке оголошене позивачу наказом Начальника Тернопільського Зонального відділу Військової служби правопорядку полковника від 07.05.2021 за №46-АГ на звернення позивача не усунула порушення закону, та не поновила позивача на квартирному обліку.

Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про зобов`язання Тернопільського зонального відділу Військової служби Правопорядку Міністерства оборони України в особі житлової комісії прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку майора ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та членів його сім`ї, з 04.11.1997 року та на першочерговий з 24.02.2017 року підлягає до задоволення.

Суд вважає, що такий спосіб захисту буде ефективним за захистить права позивача, оскільки усуне порушення, які були допущені при незаконному знятті його з обліку рішенням об`єднаної комісії від 16.10.2019 року, оформлене протоколом від 16.10.2019 №92.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що підстава звільнення ОСОБА_2 не надає права останньому та членам його сім`ї залишення на квартирному обліку. Так, аналіз норм закону дає підстави дійти висновку, що у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у частині дев`ятій статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».

До подібних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 10 вересня 2020 року в справі № 359/5527/19 (провадження № 61-9539св20), в постанові від 28 грудня 2020 року в справі №683/2271/18 (провадження №61-17465св19). Вказане також узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 червня 2018 року в справ № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18).

Крім цього, при проходженні позивачем служби та при зарахуванні його на квартирний облік діяв Наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», відповідно до пункту 37 якого військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що виключення з квартирного обліку було прийняте в межах норм діючого законодавства та на виконання наказу Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1020/32472 від 06.09.2018 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», яким врегульовано питання про зняття з обліку за місцем служби у разі звільнення з військової служби, як такі, що спростовуються вищенаведеними вимогами Закону, який має вищу юридичну силу.

Також, вказаний наказ був прийнятий вже після постановлення позивача на квартирний облік, а тому не має зворотної дії відносно нього згідно з вимогами частини третьої статті 22 Конституції України, оскільки звужує існуючі права позивача.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що належним відповідачем є житлова комісія, яка не залучена до участі в справі, оскільки вказана житлова комісія не є юридичною особою, а тому не має цивільно-процесуальної правоздатності та дієздатності. Разом з тим, вказана комісія виконує частину функцій відповідача щодо ведення його квартирного обліку, а тому, позивачем вірно пред`явлено позов до Тернопільського зонального відділу військової служби правопорядку.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, а відтак його право на поновлення на квартирному обліку підлягає судовому захисту.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Об`єднаної житлової комісії Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку, військового представництва заводу «Оріон», кафедри медицини катастроф і військової медицини Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, військової частини НОМЕР_1 , КЕВ м. Тернопіль, оформлене протоколом №101 від 07.06.2021 року та визнання незаконним та скасування наказу начальника Тернопільського Зонального відділу Військової служби правопорядку полковника І.Бугая від 07.05.2021 за №46-АГ «Про оголошення рішення житлової комісії» від 07.05.2021, суд зазначає таке.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Постановою ВС від 25 вересня 2019 року, справа № 753/2187/17, Верховний Суд роз`яснив, що як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Зважаючи на те, що позовні вимоги в цій частині не призведуть до відновлення прав позивача, такий спосіб захисту не є належним та ефективним. Тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог частини шостої статті 142 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 15,16, 21 ЦК України, статтей 40, 43, 47 ЖК України, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтями 12, 13, 78, 81, 82, 89, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Тернопільський зональний відділ Військової служби Правопорядку Міністерства оборони України в особі Об`єднаної житлової комісії Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку, військового представництва заводу «Оріон», кафедри медицини катастроф і військової медицини Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, військової частини НОМЕР_1 , КЕВ м. Тернопіль, прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку майора ОСОБА_2 , 1975 року народження, та членів його сім`ї дружина ОСОБА_5 , 1972 р.н. та син ОСОБА_6 , 2004 року народження, з 04.11.1997 року та на першочерговий з 24.02.2017 року.

В задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії №101 від 07.06.2021 року та визнання незаконним та скасування наказу начальника Тернопільського Зонального відділу Військової служби правопорядку від 07.05.2021 за №46-АГ «Про оголошення рішення житлової комісії» від 07.05.2021 відмовити.

Стягнути з Тернопільського Зонального відділу Військової служби правопорядку 908 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 , тел. моб. НОМЕР_6 .

Відповідач: Тернопільський зональний відділ Військової служби правопорядку, , вул. Дубовецька, буд. 1, м. Тернопіль Тернопільська область, 46001, тел. .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Квартирна-експлуатаційний відділ м. Тернопіль, вул. Галицька, буд.1, м. Тернопіль Тернопільська область, 46001, тел.

Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк