Справа № 946/6513/20
Провадження № 2/946/874/21
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 жовтня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Ізмаїлі клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

01.06.2021 року до суду від відповідачаОСОБА_1 надійшла заява прозакриття провадження у зазначеній цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, мотивуючи тим, що він є поліцейським станом на теперішній час та шкода про відшкодування якої просить позивач була завдана також в період здійснення ним посадових обов`язків поліцейського, це свідчить про те, що спір фактично виник між суб`єктом владних повноважень та особою, яка проходить службу в поліції, а отже, є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши зазначену заяву, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В той же час, згідно з п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями» всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 вересня 2017 року № 757).

Патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки. У разі необхідності здійснює регулювання дорожнього руху (підпункт 1 пункту 1 Розділу ІІІ Положення про патрульну службу МВС, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України02 липня 2015 року № 796).

У відповідності до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

За змістом п.17 ч.1 ст.3 КАС України публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Зазначеними нормами права прямо передбачено, що служба в поліції є публічною службою.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 11 квітня 2018 року призначений поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду 92070 грн. на відновлення службового автомобіля.

Викладене свідчить, що між сторонами по справі виник спір із приводу сплати майнової шкоди на відновлення автомобіля пошкодженого під час проходження публічної служби, а тому є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №818/1688/16 та від 12 грудня 2018 року у справі №734/3102/16-ц.

Так, спір, пов`язаний із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з публічної служби.

Вищевказану правову позицію було також підтримано Верховним Судом у складі колегій судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.11.2020 року по справі № 202/124/19 та у постанові від 25.01.2021 року по справі № 727/7203/18.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного суд вважає, що провадження в даній цивільній справі, належить закрити.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Провадження по справі за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - закрити.

Роз`яснити Головному управлінню Національної поліції в Одеській області право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.П.Пащенко