Справа № 569/7452/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника відповідача - адвоката Андрієвського А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 липня 2006 року між нею та ОСОБА_2 Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської- області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 9. За час їхнього спільного проживання у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з нею і знаходяться на її утриманні.

Вони з відповідачем не проживають однією сім`єю. Шлюб між ними офіційно не розірваний. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, надання матеріальної допомоги зі сторони відповідача носить непостійний, тимчасовий характер, а діти потребують постійної батьківської уваги і допомоги, нормального харчування, та поточних витрат на придбання одягу, засобів особистої гігієни, коштів, які необхідні для їх розвитку. Відповідач може постійно надавати матеріальну допомогу на своїх дітей, оскільки працює офіційно та має постійні доходи.

З огляду на ту обставину, що ОСОБА_2 не надає постійної матеріальної допомоги своїм дітям, змушена звертатися до суду з відповідною позовною заявою, оскільки на даний час її дохід не дозволяє в повній мірі забезпечити матеріально вікові потреби дітей.

17.03.2021 року нею ю було подано заяву до Рівненського міського суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , однак ухвалою суду від 25.03.2021 року відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України їй було відмовлено у видачі судового наказу. Станом на день подачі позовної заяви до Рівненського міського суду про стягнення аліментів на утримання дітей, відповідач ОСОБА_2 не має зареєстрованого місця проживання. Просила врахувати той факт що нею вживалися заходи для стягнення аліментів у наказному провадженні та стягувати аліменти з дати подачі заяви про видачу судового наказу, а саме з 17.03.2021.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги. Просила розглянути позов без її участі, у зв`язку із неможливістю з`явитися в судове засідання через зайнятість на роботі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Згідно поданого до суду відзиву позовні вимоги визнав частково.

Свою правову позицію обґрунтовує тим, що 21.07.2006 між ним та позивачем було укладено шлюб під час якого в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зараз вони з позивачем не проживають однією сім`єю. Проте він не відмовляється від участі у вихованні їхніх дітей та здійснює всі необхідні для того дії, зокрема намагається проводити з дітьми частину вільного часу, виховувати та наставляти їх в дусі поваги до суспільства та закону, постійно надає матеріальну допомогу, приділяє увагу та здійснює все необхідне для їх повноцінного розвитку на рівні з матір`ю. Повністю розуміючи, що являється батьком дітей та зобов`язаний здійснювати їх належне утримання та забезпечення, він визнає позов в частині стягнення з нього 1/4 заробітку (доходу), а тому не заперечує проти позову в цій частині. Його середньомісячний чистий дохід (за мінусом утриманих податків) становить 40 481 грн. 88 коп. грн. За умови присудження аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на обох дітей це становитиме 10 120, 47 грн. (тобто 5 060,23 грн. на одну дитину). Такого розміру аліментів цілком достатньо для утримання дитини відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України та забезпечення нормального виховання, навчання та розвитку, що передбачено ст. 150 цього Кодексу. Поряд з цим, він не заперечує щодо оплати додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, якщо такі матимуть місце, оскільки розуміє, що це також є його безпосереднім обов`язком, як батька. Звертає увагу, що за ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2 510,00 грн. Тобто за умови стягнення з нього 1/4 частини заробітку (доходу), це становитиме понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. Разом з цим, зазначений в позовній заяві розмір аліментів, а саме 1/3 заробітку (доходу) надто високий, несправедливий та необгрунтований.

Згідно ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто, законодавство встановлює рівність батьків в утриманні та забезпеченні інтересів дітей. Позивач не надала доказів, а також належного обґрунтування які б свідчили про понесення нею витрат в розмірі 13 493,96 грн. (1/3 частини заробітку (доходу), яку просить стягнути позивач), так само немає жодних доказів які б свідчили про потребу дітей в утриманні на суму 26 987,92 грн. в місяць (1/3 частини заробітку (доходу), яку просить стягнути позивач враховуючи рівність батьків в утриманні та забезпеченні дітей). Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення повноліття. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідачем до відзиву долучено копію довідки про доходи, на яку відповідач посилається як на доказ та яка була досліджена в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив , вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов, вказуючи на те, що твердження відповідача не відповідають дійсності, він не забезпечує дітей матеріально, не цікавиться їхнім життям, не надає елементарної уваги, любові та підтримки. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, офіційно працює в Рівненській обласній прокуратурі, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували відповідачем не надано, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Андрієвський А.О. підтримав поданий відповідачем відзив, не заперечив проти задоволення позову частково та стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки заробітку(доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину до повноліття дітей починаючи з дати звернення до суду. Ухвалою Рівненського міського суду від 27.04.2021 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з викликом сторін.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачки та відповідача за участю представника відповідача. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 21.07.2006 р. перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 9.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 28.03.2008 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис № 729 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 13.04.2013 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис № 859.

Із позовної заяви ОСОБА_1 судом також встановлено, що на теперішній час між сторонами, щлюб між якими не розірвано, не досягнуто згоди стосовно участі кожного з них у матеріальному забезпеченні неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років починаючи з січня 2021р. - 1921 грн., з липня - 2013 грн., з грудня 2100 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2021р. - 2395 грн., з липня - 2510 грн., з грудня 2618 грн. Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2)

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4).

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6)

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Встановлено, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований з 29.09.2020 р. по даний час на посаді прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури, що підтверджується довідкою про доходи № 21-179 від 07.07.2021р. , отримує стабільний дохід у виді заробітної плати. Сукупний дохід за період з січня 2021 р. по червень 2021 р. становив 301728,30 грн.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього утриманців, тощо), судом не встановлена .

Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей за рішенням суду, у зв`язку з ухиленням відповідача від їхнього утримання в добровільному порядку. Враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання дітей : сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду відповідно до ч.1 ст.191 СК України - 13.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття, визнаючи такий розмір аліментів справедливим та розумним, що не позбавляє права відповідача відповідно до ст. 192 СК звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану та за інших обставин. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 908,00 грн. від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 13.04.2021 р. по 13.05.2021 р. допустити до негайного виконання.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . уродженця м. Павлоград Дніпропетровської обл., на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 13.04.2021 р. по 13.05.2021 р. допустити до негайного виконання

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 ( дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. в дохід державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено - 30.07.2021 р.

Суддя: О.В.Панас