Справа № 583/2348/20
02 листопада 2021 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Ільченко В.М.
за участю секретаря Верби Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спільно набутого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ спільно набутого майна,
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.10.2021 у справі № 583/2348/21, провадження № 2/583/34/21 відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спільно набутого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ спільно набутого майна.

22.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивачки ОСОБА_2 на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 12600 грн.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, представником відповідача подана заява про проведення судового розгляду у відсутність відповідача та його представника.

Від представника позивача надійшла заява про проведення судового розгляду у його відсутність.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи та матеріали долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, прийшов до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

В ч.ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Положеннями ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем ОСОБА_1 надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 37 від 15.09.2020, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової (правничої) допомоги № 37 від 15.09.2020 та квитанцію № 53 від 21.10.2021, відповідно до яких ОСОБА_1 сплатив адвокату Абрамовичу О.В. в якості гонорару за надання правничої допомоги 12600 грн. (Том 2 а.с. 14) .

Стороною позивача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не надавалося відповідне обґрунтування.

Враховуючи викладене, а також те, що при винесенні рішенні у справі не було вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі, сплаченому відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення вимог за заявою та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у визначеному заявником розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 60, 83, 133, 137, 141, 246, 264, 265, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування понесених судових витрат 12600 (дванадцять тисяч шістсот) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02 листопада 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко