Справа № 503/699/21
Провадження № 2/503/368/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на майно належне спадкодавцеві. При цьому, позивач зазначає, що є спадкоємцем спадкодавця ОСОБА_3 за законом першої черги. Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви про прийняття спадщини внаслідок юридичної необізнаності відносно строків на подання заяви про прийняття спадщини, а також внаслідок того, що проживає за межами Кодимського район, а саме в м. Одесі, і не мав можливості приїхати через введенні карантині обмеження для запобігання розповсюдження коронавірусу пов`язаній з обмеженнями на транспорті та перебуванням у групі ризику за віком. При цьому, позивач вважає зазначені вище обставини поважними причинами пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. В свою чергу 01.06.2021 року позивач звернувся до Кодимської районної державної нотаріальної контори, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви на її прийняття. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної спільної позовної заяви, в якій просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_3

04.06.2021 року ухвалою суду (а.с.13-14) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

23.06.2021 року ухвалою суду (а.с.21) підготовче провадження у даній справі було закрито із призначенням її до судового розгляду по суті.

14.07.2021 року ухвалою суду (а.с.27-28) до участі у даній справі було залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлену позовну вимогу в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. При цьому, зазначив що увесь шестимісячний строк після відкриття спадщини хворів, але медичних документів на підтвердження зазначеного не має, оскільки до медичного закладу не звертався.

Представник відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином. При цьому, відповідач подав до суду письмову заяву від 22.06.2021 року № 02-17/1086 (а.с.24-25), в якій просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що за доданими позивачем до своєї позовної заяви документами неможливо встановити родинний зв`язок між ним та спадкодавцем, внаслідок різного написання їх прізвищ. Крім того, у згаданій заяві відповідач просив провести розгляд справи за відсутності її представника. Також відповідач подав до суду письмову заяву від 28.07.2021 року № 02-17/1314, в якій просив суд провести розгляд справи за відсутності її представника. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать відомості про результат направлення рекомендованого поштового відправлення № 497 із судовим повідомленням. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 складеного і виданого Крутянською Сільською Радою Депутатів Трудящих Кодимського району Одеської області 03.04.1953 року, актовий запис № 6 на російській мові (а.с.6), ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Крутые Кодымского района Одеськой области (на російській мові) народився ОСОБА_4 (на російській мові) у батьків ОСОБА_5 (на російській мові) і ОСОБА_6 (на російській мові).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.11.2020 року (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кодимської районної державної нотаріальної контори, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви на її прийняття, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 01.06.2021 року № 445/02-14 (а.с.10)

Висновки суду

- щодо доведеності родинних зав`язків між позивачем і спадкодавцем

Суд не погоджується із запереченнями відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області викладеними у його заяві від 22.06.2021 року № 02-17/1086 (а.с.24-25) стосовно того, що внаслідок різного написання прізвищ спадкодавця ОСОБА_3 (з апострофом) і позивача ОСОБА_1 (без апострофа) неможливо встановити їх родинний зв`язок як між батьком і сином, а відтак і підтвердити належність останнього до спадкоємців першої черги за законом після смерті спадкодавця.

Суд звертає увагу на ту обставину, що дата народження позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.3-5), яким позивач був документований Київським РВ УМВС України в Одеській області 06.03.1996 року, повністю збігається з датою народження останнього зазначеною в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданому Крутянською Сільською Радою Депутатів Трудящих Кодимського району Одеської області 03.04.1953 року та складеному на російській мові (а.с.6). Крім того, у вказаних документах збігається також і місце народження їх власника, а саме с. Круті Кодимського району Одеської області.

У зв`язку з чим відомості наявні у вище згаданих документах, доданих позивачем до своєї позовної заяви, є належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, які в своїй сукупності дають суду підстави дійти однозначного та неспростовного висновку про те, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3 .

В свою чергу суд вважає, що розбіжність в написанні прізвищ спадкодавця ОСОБА_3 (з апострофом) і позивача ОСОБА_1 (без апострофа) пов`язана із некоректним перекладом прізвища з російської мови на українську мову під час документування їх паспортами громадян України.

Крім того, зазначення назви населеного пункту, в якому народився позивач, як «с. Крутне» у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 є також наслідком некоректного перекладу назви населеного пункту «с. Круте» з російської мови на українську мову під час документування позивача ОСОБА_1 відповідним паспортом громадянина України.

Аналогічних за своєю суттю висновків дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 14 березня 2018 року у справі № 296/1270/12-ц (провадження № 61-5058 св 18), в якій зазначив, що написання по-батькові (без апострофу чи з ним, без м`якого знаку чи з ним), а також написання назви села, у якому народилася особа, пов`язано із некоректним перекладом із російської на українську мову та не можуть тягнути за собою відповідні наслідки.

- щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини

Юридична необізнаність відносно строків на подання заяви про прийняття спадщини та віддаленість Кодимського (на теперішній час Подільського) району від місця проживання позивача в м. Одесі, зазначені позивачем в своїй позовній заяві як причини пропуску зазначеного строку, не є поважними причинами пропуску останнього.

Такі висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 756/2764/15-ц (провадження № 61-29705св18).

Обмеженнями на транспорті через введення карантинних заходів для запобігання розповсюдження коронавірусу, зазначену позивачем в своїй позовній заяві як причину пропуску зазначеного строку, суд не вважає поважною внаслідок не доведення позивачем їх існування у період з моменту відкриття спадщини 09.11.2020 року і до завершення 09.05.2021 року шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Так, карантин пов`язаний з поширенням вірусу COVID-19 був установлений на усій території України з 12.03.2020 року постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами внесеними до неї постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239) та в подальшому неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 року № 641, від 09.12.2020 року № 1236.

Однак, при цьому заборона щодо регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями), а також перевезень пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому), передбачена підпунктами 4 і 6 пункту 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 (зі змінами внесеними до неї постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215), існувала лише у період з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 20 травня 2020 року. А з 20 травня 2020 року зазначені заборони були передбачені підпунктами 7 і 9 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблень протиепідемічних заходів» від 20.05.2020 року № 392, про те дані заборони діяли лише до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року № 500.

Таким чином у період з моменту відкриття спадщини 09.11.2020 року і до завершення 09.05.2021 року шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини жодних карантинних заборон щодо пасажирських перевезень як автомобільним так і залізничним транспортом на території України не існувало. В свою чергу обмеження щодо кількості перевезення пасажирів у транспорті та самих умов перевезення одягнутих пасажирами засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, не може розглядатись як обґрунтовані підстави, що перешкоджали позивачу дістатись від свого місця проживання до території знаходження спадкового майна та відповідної держнотконтори за місцем відкриття спадщини.

Перебування позивача під час карантину у групі ризику за віком, зазначену позивачем в своїй позовній заяві як причину пропуску зазначеного строку, внаслідок потреби у проїзді транспортом, суд також не вважає поважною, оскільки підпункт 2.1 пункту 2 і підпункт 3.5 пункту 3 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає можливість подання заяви про прийняття спадщини у вигляді відповідної телеграми; надіслання поштою заяви, оформленої належним чином (справжність підпису на якій нотаріально засвідчена) та навіть надіслання поштою заяви, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена.

Таким чином від позивача для вжиття своєчасних заходів для прийняття спадщини взагалі не вимагалося обов`язкового особистого прибуття до держнотконтори для подання заяви про прийняття спадщини.

Водночас із цим вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Єдиною підставою для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини (09.05.2021 року), звернення позивача до держнотконтори щодо прийняття спадщини (01.06.2021 року) та подачею до суду позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (03.06.2021 року).

Аналогічний за своєю суттю висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18).

Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований в частині необхідності визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, але підлягає частковому задоволенню в частині визначення тривалості самого даного строку, оскільки подія, яка визнана судом поважною причиною пропуску строку, мала місце нещодавно, лише близько двох місяців тому, то суд вважає необхідним визначити часовий проміжок додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також тривалістю саме два місяці з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили, який на думку суду є достатнім для реалізації позивачем свого права на подання заяви про прийняття спадщини. В свою чергу вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю понад два місяці є необґрунтованими, оскільки судом за результатом оцінки наданих доказів не встановлено поважних причин пропуску позивачем всього шестимісячного строку, окрім як близько місяця після закінчення шестимісячного строку, тому в цій частині задоволенню не підлягають.

- щодо зловживання позивачем процесуальними правами

Згідно пункту 2 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. При цьому, згідно ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, а ч.1 ст. 48 ЦПК України передбачає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

В поданій до суду 03.06.2021 року позовній заяві позивач ОСОБА_1 не повідомив суду, що в нього є рідна сестра ОСОБА_2 , яка також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті їх спільного батька ОСОБА_3 .

При цьому, вже під час судового розгляду даної справи судом було встановлено, що в провадженні Кодимського районного суду Одеської області з 15.06.2021 року перебуває інша цивільна справа № 503/750/21 за позовом ОСОБА_2 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач ОСОБА_2 просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не повідомлення суд позивачем ОСОБА_1 про існування іншої особи, яка також є спадкоємцем першої черги за законом та претендує на прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_3 , могло призвести до виникнення ситуації за якої позивач ОСОБА_1 , у разі задоволення його позову, за умови розгляду судом цивільної справи № 503/699/21 за його позовом раніше за цивільну справу № 503/750/21, міг отримати копію рішення суду у даній справі з відміткою про набрання ним законної сили, після чого звернутись до нотаріуса щодо оформлення спадщини після свого батька ОСОБА_3 та відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку спадщини, що в свою чергу створило б перешкоду ОСОБА_2 в реалізації свого права на прийняття спадщини, у разі задоволення її позову, шляхом звернення до нотаріуса після отримання копії рішення суду у даній справі з відміткою про набрання ним законної сили.

Водночас із цим пункт 5 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У зв`язку з вище наведеним суд визнає зловживанням процесуальними правами дії позивача ОСОБА_1 щодо умисного неповідомлення суду про існування іншого спадкоємця ОСОБА_2 , яка мала бути залучена до участі у даній справі, так як предмет її розгляду стосується її спадкових прав і інтересів.

Відповідно до пункту 5 ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами.

У зв`язку з чим 14.07.2021 року ухвалою суду (а.с.27-28) до участі у даній справі було залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області; місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, буд. 106; ідентифікаційний код юридичної особи в , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (при оформленні спадщини нотаріусом має враховуватись існування іншої особи, яка претендує на прийняття даної спадщини ОСОБА_2 , а також судове рішення у цивільній справі № 503/750/21 за позовом останньої про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини), яка відкрилась після спадкодавця ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.07.2021 року.

Суддя Д.В. Вороненко