Справа №: 653/3351/20
Провадження № 2/653/407/21
У Х В А Л А

іменем України

21 липня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, зокрема, за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року та за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року.

В обґрунтування вимог зазначив, що 02 лютого 2016 року його було звільнено з посади начальника КП «Генічеське ВУ ВКГ» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП та при звільненні була незаконно утримана заробітна плата, що стало підставою його звернень до суду, за результатами яких було визнано тривале порушення права позивача на оплату праці при звільненні та стягнуто на його користь заробітну плату.

Незважаючи на це, фактичний розрахунок за рішенням суду відповідач тривалий час не виконував, що стало підставою для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, що визначено судовими рішеннями.

Вказує, що попередніми судами не були задоволені його позовні вимоги в повному обсязі, а саме щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за рішенням суду у справі № 653/530/16-ц у відповідності до ст. 117 КЗпП України за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, що становить 132 робочих дні х 140,95 = 18605 грн. 40 коп., а також за період з 05 грудня 2018 по 20 вересня 2019 року, що становить 201 робочий день х 140,95 28330 грн. 95 коп.

Наголошує, що це стало предметом вказаного чергового позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за іншим предметом, іншим тривалим правопорушенням - протиправним утриманням (невиплатою) заробітної плати при звільненні.

У зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року в сумі 18605 грн. 40 коп., а також за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року в сумі 28330 грн. 95 коп.

Представник відповідача Комунальне підприємство «Генічеське виробниче управління водопровідно -каналізаційного господарства» надав до суду відзив, в якому зазначив про те, що вказана частина вимог вкотре дублюється позивачем, вже були предметом розгляду судів усіх інстанцій, а тому вважає, що такі вимоги не підлягають розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наголосив на тому, що незважаючи на те, що ним дійсно вже заявились до суду під час розгляду інших справ позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку при звільненні за періоди з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, а також за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року. Незважаючи на це, вважає, що наразі його матеріально правові вимоги до суду змінились, а саме змінились обставини, що стали предметом збільшення матеріально-правових вимог, які взагалі не існували під час розгляду справ до цього. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Бабченко М.С. підтримав позицію, викладену в відзиві на позов.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі за заявленими позовними вимоги, виходячи з наступних підстав.

При вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У разі ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2016 року ухвалених у справі № 653/530/16 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі -КП «Генічеське ВУ ВКГ») стягнуто з відповідача на користь позивача заробітну плату, яка не була виплачена під час звільнення в сумі 2682 грн. 44 коп.

У зв`язку із невиконанням зазначеного рішення позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки, а саме з дня звільнення 02 лютого 2016 року по день остаточного розрахунку у відповідності до ст. 117 КЗпП України.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року у справі № 653/2903/18 його позовні вимоги до КП «Генічеське ВУ ВКГ» задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 03 вересня 2018 року по день постановлення рішення 04 грудня 2018 року в сумі 8457 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 27 березня 2019 року його апеляційну скаргу на зазначене вище судове рішення задоволено частково. Рішення Генічеського районного суду від 04 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 03 вересня 2018 року по день постановлення рішення в сумі 8457 грн залишено без змін. Стягнуто з КП Генічеське ВУ ВКГ на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку заборгованості в сумі 71884 грн. 50 коп. та 768 грн. 73 коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати та 1000 грн. моральної шкоди.

Позивач при зверненні до суду вказує, що оскільки судами не були задоволенні його вимоги в повному обсязі, а саме до розрахунку про стягнення середнього заробітку не взято період з 02 лютого 2016 року (дня звільнення з посади) по 15 серпня 2016 року (попередній день, з якого взято початок розрахунку апеляційним судом), то він оскаржив постанову Херсонського апеляційного суд в частині незадоволених вимог за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року до Верховного Суду, яким відмовлено у відкритті провадження у зв`язку із малозначністю справи.

Через незадоволені вимоги в частині невиплати середнього заробітку з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року він знов звертався до суду та рішенням Генічеського районного суду від 20 вересня 2019 року по справі № 653/1584/19 та йому було відмовлено у задоволені позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості із заробітної плати.

Проте, враховуючи, що суд, обґрунтовуючи відмову в задоволенні позову послався на ненадання позивачем доказів про набрання попередніми рішеннями законної сили, позивач вважає, що по суті судом позовні вимоги не розглядались.

За таких обставин вважає, що настав момент фактичного розрахунку, тому, у розумінні ЦПК України фактично змінився предмет позову, його матеріально-правова вимога та обставини - фактичний розрахунок відповідача, які не існували під час ухвалення рішення Генічеським районним судом від 20 вересня 2019 року у справі № 653/1584/19.

Отже, подаючи наразі позов зазначив, що судами не були задоволені його позовні вимоги в повному обсязі, щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за рішенням суду у справі № 653/530/16-ц у відповідності до ст. 117 КЗпП України за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, що становить 132 робочих дні х 140,95 = 18605 грн. 40 коп., а також за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року, що становить 201 робочий день х 40.95 28330 грн. 95 коп.

Суд не погоджується із вказаною позицією позивача, з огляду на зміст досліджених вище судових рішень, а також з огляду на те, що

Рішенням Генічеського районного суду, ухваленого у справі № 653/3986/19 від 21 січня 2020 року позов ОСОБА_1 було частково задоволено та стягнуто з КП «Генічеське ВУ ВКГ» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку заборгованості із заробітної плати при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 року; стягнуто з КП «Генічеське ВУ ВКГ» на його користь компенсацію у зв`язку із втратою частини заробітку через порушення строків виплати.

При цьому, провадження в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за період 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року - закрито.

Херсонський апеляційний суд постановою від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення.

Апеляційну скаргу КП «Генічеське ВУ ВКГ» задовольнив частково: Рішення Генічеського районного суду від 21 січня 2020 року в частині стягнення з КП «Генічеське ВУ ВКГ» на користь ОСОБА_1 з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року у розмірі 30445 грн. 20 коп. змінив, зменшивши суму та період, з 20 вересня 2019 року по 23 жовтня 2019 рік в сумі 3241 грн. 85 коп.

Це ж рішення суду в частині стягнення компенсації у зв`язку із втратою частини заробітку у зв`язку з порушенням строків виплати з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року у розмірі 842 грн. 15 коп. скасовано, провадження в цій частині закрито, у задоволенні цих же вимог за період з 20 вересня 2019 року по 23 жовтня 2019 року відмовлено.

Так, Херсонський апеляційний суд при розгляді апеляційних скарг на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року встановив, що суд першої інстанції правомірно закрив провадження в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за період 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, оскільки суд першої інстанції встановивши, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, належної йому при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року вже були предметом судового розгляду і з цього приводу ухвалені судові рішення, які набрали законної сили та ухвалені між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що підтверджується рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року, а також постановою Херсонського апеляційного суду від 27 березня 2019 року, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Таким чином, позивач, заявляючи наразі позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, належної йому при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року фактично черговий раз дублює вимоги, оцінка яких вже була неодноразово дана судовими рішеннями та які вже були фактично вирішені, зокрема, рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року, а також постановою Херсонського апеляційного суду від 27 березня 2019 року (справа 653/2903/18); рішенням Генічеського районного суду від 21 січня 2020 року, яким провадження в цій частині було закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, залишене в цій частині в силі постановою Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року (справа № 653/3986/19).

Більш того, в постанові Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року також встановлена безпідставність посилань позивача на те, що жодним із вище наведених судових рішень (які зазначені судом й наразі, оскільки позивач повторно посилається на їх зміст) не вирішувалося питання стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, оскільки суд апеляційної інстанції з цього приводу зробив висновки та зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку має бути розрахований саме з 17 серпня 2016 року - дня набрання рішенням законної сили, та задовольнив заявлені позивачем вимоги частково, а саме з 17 серпня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

До такого ж висновку приходить суд стосовно позовної вимоги позивача щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року.

Вищезазначеною постановою Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 653/3986/19 було встановлено, що висновок суду першої інстанції в цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 року та компенсації у зв`язку із втратою частини заробітку у зв`язку з порушенням її виплати в сумі 842 грн. 15 коп. зроблений судом без повного з`ясування обставин, які мають істотне значення для справи, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог в зазначеній частині.

Так, в ході апеляційного розгляду справи з метою перевірки доводів відповідача КП «Генічеське ВУВКГ» було витребувано та досліджено цивільну справу № 653/1584/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості із заробітної плати.

Із матеріалів зазначеної цивільної справи встановлено, що 13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 05 грудня 2018 року по день ухвалення рішення з розрахунку середньоденної заробітної плати 140 грн. 95 коп. в сумі 19592,05 грн; компенсацію у зв`язку із втратою частини заробітку, яку необхідно обчислювати з 05 грудня 2016 року по день ухвалення судового рішення або остаточного розрахунку, коли такий настане.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2019 року в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось, є чинним.

Так, апеляційний суд встановив, що наявне судове рішення, яке набрало законної сили ухвалене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В своїй постанові по справі № 653/3986/19 апеляційний суд зазначив, що приймаючи до уваги, що вищезазначеним судовим рішенням у справі № 653/1584/19 вже були вирішені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та компенсації у зв`язку із втратою частини заробітку з порушенням строків її виплати за період з 05 грудня 2018 року по день ухвалення рішення, яким є 20 вересня 2019 року, оскаржуване рішення першої інстанції в зазначеній частині було скасовано, провадження в частині указаних позовних вимог закрито.

Таким чином, позивач пред`являючи наразі позовні вимоги щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року фактично в черговий раз просить розглянути вказану вимогу, незважаючи на існування судового рішення, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрав законної сили за тими самими вимогами та того, що такі вимоги заявлялись ним та були розглянуті, зокрема Генічеським районним судом Херсонської області (справа № 653/1584/19) та Херсонським апеляційним судом (справа № 653/3986/19).

Суд вважає неспроможними посилання позивача на те, що підставою для звернення до суду з вказаними вимогами є новий предмет позову, оскільки предметом вказаного позову також є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позиція позивача фактично зводиться до непогодження з судовими рішеннями, якими його позовні вимоги не були задоволені в повному обсязі, про що він наголошував як в позовній заяві, так й в судовому засіданні, а саме що підставою для звернення до суду є його незадоволені вимоги в частині невиплати середнього заробітку із 03 лютого 2016 року (наступного дня після звільнення) по 15 серпня 2016року (день, з якого проведено розрахунок Херсонським апеляційним судом), а також з 05 грудня 2018 (день по який задоволено позовні вимоги у справі № 653/2903/19) - по 20 вересня 2019 року (день ухвалення рішення Генічеським районним судом рішення 653/1587/19).

Позивач зазначає, що вказані вимоги є новими та пов`язані з новими обставинами, які не були враховані під час вирішення судових справ, проте вказане спростовується змістом вищезазначених рішень судів, що набрали законної сили.

Таким чином, провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, а також за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 20 вересня 2019 року закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 26 липня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова