Справа № 136/1178/21
провадження № 2/136/264/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) по спадщині за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогами:

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 40 років перебували у шлюбі;

- визнати за позивачем право по спадщині за законом на земельну ділянку згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0239456, яка належить покійній ОСОБА_2 на підставі рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, відповідно до якого їй була передана земельна ділянка площею 3,62 га, розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була рідною тіткою позивача по батькові та після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який був чоловіком покійної ОСОБА_2 , з якою перебував у шлюбі понад 40 років та разом проживали в одному житлову будинку по АДРЕСА_1 і вели спільне господарство. Після смерті своєї дружини ОСОБА_3 залишився проживати у зазначеному будинку, який сам доглядав, сплачував комунальні платежі й обробляв земельну присадибну ділянку. Отже, ОСОБА_3 прийняв спадщину своєї дружини ОСОБА_2 . У свою чергу, за заповітом ОСОБА_3 від 06.09.2000 він заповів матері позивача ОСОБА_4 , все своє майно, в тому числі успадковане ним право на земельну частку (пай), що раніше належала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , а після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки частки (паю) згідно сертифікату серії ВН №0239456, яку позивач, будучи її дочкою, прийняла шляхом оформлення спадщини після смерті матері в нотаріуса. Разом з тим, позивач зауважує, що свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було втрачено внаслідок чого, при зверненні позивача до відділу ДРАЦС їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки вона не є спадкоємцем майна померлого подружжя. Також, при зверненні до нотаріуса позивачу було роз`яснено, що через втрачений оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та відсутність у неї свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вона не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.07.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкових справ ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , а також щодо останніх витребувано від Липовецького відділу ДРАЦС витяг з Державного реєстру про актовий запис про шлюб.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак від представника надійшла заява №02-42/1047 від 21.07.2021 про визнання позовних вимог і про розгляд справи без їх участі.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві від 25.10.2021 просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, (а.с. 9). За життя ОСОБА_2 видано сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0239456 на підставі рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, відповідно до якого їй була передана земельна ділянка площею 3,62 га, розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області (а.с 16). Також, згідно листа від Відділу №5 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області зазначено, що в списках членів колгоспного СП "Відродження" м. Липовець, які приймають участь в колективному виробництві та мають право на одержання земельної частки (паю) гр. ОСОБА_2 знаходиться під №180 (а.с. 17). Разом з тим, судом встановлено, що у матеріалах спадкової справи ОСОБА_2 наявний заповіт від 06.07.1991 згідно з яким вона заповіла ОСОБА_3 належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 64), який їй належав (9/20 частини) згідно свідоцтва про право особистої власності (а.с. 65), а згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.04.1999 визначено, що спадкоємцем зазначеного майна є ОСОБА_3 (а.с. 67). Інших правовстановлюючих документів на майно ОСОБА_2 у матеріалах її спадкової справи немає. Згідно акту комісії у складі депутата та сусідів по вул. Коцюбинського, затвердженого в.о. Липовецького міського голови 29.06.2021 засвідчено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад 40 років перебували у шлюбі, а останній після смерті своєї дружини залишився проживати у зазначеному будинку, який сам доглядав, сплачував комунальні платежі й обробляв земельну присадибну ділянку (а.с. 15). Отже, ОСОБА_3 прийняв спадщину своєї дружини ОСОБА_2 . Надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с 10). За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 06.09.2000, згідно якого заповів ОСОБА_4 , все своє майно (а.с. 74). Таким чином, фактично до спадкової маси ОСОБА_3 входив не тільки житловий будинок по АДРЕСА_1 , що успадкований ним від ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом, але й право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 згідно сертифіката серії ВН №0239456, виданого підставі рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, відповідно до якого їй була передана земельна ділянка площею 3,62 га, розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина з певним майном, яке позивач, будучи дочкою покійної прийняла, подавши нотаріусу відповідну заяву (а.с. 38), а інший спадкоємець відмовилась від своєї частки у такій спадщині (а.с. 39). Судом встановлено той факт, що ОСОБА_4 була матір`ю позивача, що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 13), а згодом, після укладення шлюбу, позивач змінила прізвище на " ОСОБА_1 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 14). Однак, при зверненні до нотаріуса позивачу було роз`яснено, що через втрачений оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та відсутність у неї свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а тому позивач не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Разом з тим, представником відповідача було подано до суду заяву №02-42/1047 від 21.07.2021 про визнання позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо вимоги про встановлення юридичного факту про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 40 років перебували у шлюбі, суд зазначає про таке.

Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом було встановлено, що згідно акту комісії у складі депутата та сусідів по вул. Коцюбинського, затвердженого в.о. Липовецького міського голови 29.06.2021 засвідчено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад 40 років перебували у шлюбі, а останній після смерті своєї дружини залишився проживати у будинку по АДРЕСА_1 , який сам доглядав, сплачував комунальні платежі й обробляв земельну присадибну ділянку.

Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують факт за встановленням якого вона звернулася до суду. Встановлення даного факту необхідно позивачеві для реалізації її спадкових прав, оскільки вона являється спадкоємцем ОСОБА_4 , що успадкувала земельну ділянку від ОСОБА_3 , яка у свою чергу належала дружині останнього ОСОБА_2 , а тому суд дійшов висновку, що вищевикладена вимога позивача про встановлення юридичного факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання за позивачем право по спадщині за законом на земельну ділянку згідно сертифіката на право не земельну частку (пай) серії ВН №0239456, яка належить покійній ОСОБА_2 на підставі рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, відповідно до якого їй була передана земельна ділянка площею 3,62 га, розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області, суд зазначає про таке.

Як було встановлено судом, при зверненні до нотаріуса позивачу було роз`яснено, що через втрачений оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та відсутність у неї свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вона не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку.

Разом з тим, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Судом було встановлено, що за життя ОСОБА_2 видано сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0239456 на підставі рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, відповідно до якого їй була передана земельна ділянка площею 3,62 га, розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області. Також, згідно листа від Відділу №5 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області зазначено, що в списках членів колгоспного СП "Відродження" м. Липовець, які приймають участь в колективному виробництві та мають право на одержання земельної частки (паю) гр. ОСОБА_2 знаходиться під №180. Чоловік власниці такого права на земельну частку (пай) ОСОБА_3 успадкував її від своєї дружини, а згодом після його смерті таке право успадкувала ОСОБА_4 - матір позивача.

Крім того, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина з певним майном, яке позивач, будучи дочкою покійної прийняла, подавши нотаріусу відповідну заяву, а інший спадкоємець відмовилась від своєї частки у такій спадщині. Разом з тим, оригінал правовстановлюючого документу на успадковану позивачем земельну частку (пай) втрачено.

Суд враховує, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Ураховуючи те, що правовстановлюючі документ втрачено, отож звернення позивача до суду є виправданим, оскільки в нотаріальному порядку реалізація права позивача на спадщину є неможливою.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, суд зауважує, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. В. Липківського, буд. 30, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) по спадщині за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 40 років перебували у шлюбі.

Визнати за ОСОБА_1 право по спадщині за законом на земельну ділянку згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0239456, яка належить покійній ОСОБА_2 на підставі рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, відповідно до якого їй була передана земельна ділянка площею 3,62 га, розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко