Справа № 513/427/21
Провадження № 2-др/513/3/21
Саратський районний суд Одеської області
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача Фомічова І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2021 року Саратським районним судом Одеської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Зазначеним рішенням суду позов ОСОБА_2 задоволено повністю.
Представником позивача ОСОБА_1 разом з позовною заявою до суду була подана заява про подання доказів щодо розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.147, 151). Надав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке обґрунтував тим, що розмір гонорару адвоката є завищеним і неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 27 вересня 2021 року було задоволено позов ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_1 до ТОВ "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Питання про стягнення судових витрат не вирішено, оскільки представником позивача Фомічовим І.О. разом з позовною заявою було подано заяву на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 2, 3, 4, 5 цієї ж статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За положеннями ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами
Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За пунктом 1 частини 2 цієї ж статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
За положеннями частини 3ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Тому вимоги представника позивача в частині стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору у розмірі 1362 гривні (908 грн. + 454 грн.), та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 27,80 гривень (18,53 грн. + 9,27 грн) підлягають задоволенню.
Вимоги представника позивача щодо стягнення витрат на відправку позовної заяви з додатками до суду у розмірі 21,50 гривень не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не додано належних доказів на підтвердження зазначених витрат (квитанції, тощо).
Судом установлено, що 26 листопада 2020 року між позивачем ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням "Ю-Райт" в особі керуючого партнера Фомічова Ігоря Олеговича було укладено Договір про надання правової допомоги № 40/20.
Рішення по справі ухвалене Саратським районним судом Одеської області 27 вересня 2021 року та не набрало законної сили.
Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідно до пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Крім того, судом установлено, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для позивача.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
заяву представника позивача Фомічова Ігора Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В задоволенні решти заяви відмовити.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт, реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_2 , посвідчення адвоката № 002916, видане 16.11.2016 року Радою адвокатів Одеської області, місцезнаходження: адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя А. І. Бучацька