ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/2434/21

провадження № 22-ц/4809/1066/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О. Л., Єгорової С. М.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНИ»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1)приватний виконавець виконавчого округу м. Києва

Табінський Олег Володимирович,

2)приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Мохонько В. В.) від 07 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та обставин справи

У квітні 2021 року ОСОБА_1 пред`явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 03 лютого 2021 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за реєстровим номером 21071 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 26 897,23 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, якою просила суд вжити заходів забезпечення її позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 03 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №21071 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 26897,23 грн, який оскаржується нею (боржником) у судовому порядку, до ухвалення судового рішення у цій справі ЄУН 404/2434/21.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачка зазначила, що виконавчий напис вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В. (ВП №64661759). Виконавче провадження триває, а з ОСОБА_1 щомісячно утримуватимуться кошти на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у зв`язку з чим до завершення розгляду справи по суті можливе стягнення більшої частини коштів за документом, законність якого оспорюються в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі ЄУН 404/2434/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що заборона приватному виконавцю виконувати виконавчі дії з виконання виконавчого напису по своїй суті є зупиненням виконання виконавчого напису. Таким чином, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову та з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзивів на неї

У поданій до суду апеляційній сказі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвалу суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав на те, що вжиття заходів забезпечення позову буде по суті зупиненням виконання рішення. При цьому суд не звернув уваги, що за час розгляду цієї справи викав чий напис буде виконано, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Інші учасники справи своїм правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Позиції учасників справи, висловлені у судовому засіданні

Представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шепеленко Анастасія Олександрівна підтримала апеляційну скаргу та надала пояснення стосовно викладених у скарзі доводів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про дату, час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 440 (судову повістку вручено відповідачу 06 липня 2021 року), але явку свого представника в судове засідання апеляційного суду не забезпечило.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис № 21071 про стягнення з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 002-10514-010711 від 01 липня 2011 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2249/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21 травня 2020 року до ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості в сумі 26897,20 грн (с. 12).

01 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64661759 (с. 13).

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд додатково встановив:

22 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович виніс постанову у виконавчому провадженні № 64661759 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 шляхом відрахування 20 % з отримуваних нею доходів до виплати загальної суми 30562,45 грн.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

За правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову наведені в ст. 150 ЦПК України. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частин 6 - 8 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У цій справі суд першої інстанції встанови, що предметом спору є виконавчий напис № 21071 від 03 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2249/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21 травня 2020 року до ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості в сумі 26897, 20 грн.

01 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64661759, а 22 березня 2021 року - постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Враховуючи, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання оспорюваного позивачкою виконавчого напису шляхом пред`явлення позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, а також враховуючи, що його виконання триває за рахунок доходів позивачки, зокрема. отримуваної нею заробітної плати, то колегія суддів погоджується з доводами позивачки, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача (звісно, що у разі задоволення позову), на захист яких направлене звернувся до суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19).

Таким чином, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, є способом забезпечення позову, який прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07 жовтня 2019 року у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам і вимогам позивача про забезпечення позову, не спростував наявність ризиків незабезпечення позову для досягнення кінцевої мети судочинства у цій справі, про які позивачка вказала у заві про забезпечення позову, не навів доречних і переконливих мотивів свого рішення, а отже допустив порушення норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційна скарга є обґрунтованою, а висновки суду першої інстанції, викладені в мотивувальній частині ухвали, не відповідають обставинам справи.

Невжиття заходів забезпечення позову, за умови ухвалення судом позитивного для позивача рішення по суті спору, може ускладнити, або й звести нанівець ефективність захисту права позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів виснує, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНИ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович від 03 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 21071, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНИ» заборгованості у розмірі 26897,23 грн до набрання законної сили рішенням суду в цій справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2021 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді О. Л. Дуковський

С. М. Єгорова