Справа №536/1787/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до пред`явлення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до пред`явлення позовної заяви, яку обґрунтувала зокрема тим що відповідно до договору дарування від 1991 року її чоловік ОСОБА_2 отримав у дарунок будинок з господарськими будівлями, що складався із одного житлового будинку 1968 року забудови, зроболений з цегли, критий шифером, розміром житлової плоащі 26 кв.м та сараю 1969 року забудови.

Заявником вказано, що 17 грудня 2011 року вона із ОСОБА_3 зареєстрували шлюб в Омельницькій сільській раді Кременчуцького району полтавської області, що підтверджується копією свдіоцтва прл шлюб серії НОМЕР_1 .

22 вересня 2004 року рішенням виконавчого комітету Омельницької сільскоі ради Кременчуцького району №73 був наданий дозвіл ОСОБА_2 на будівництво прибудови до житлового будинку і господарських будівель в селі Омельник Кременчуцького району Полтавської області та в подальшому був розроблений проект забудови земельної ділянки 0,35 га по вищевказаній адресі.

25 жовтня 2004 року інспекція ДАБК Кременчуцької райдержадміністрації надала дозвіл на виконання будівельних робіт ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , а саме на виконання земельних робіт, будівельно-монтажних робіт, оздоблювальних робіт, роботи з благоустрою території.

07 серпня 2019 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області була зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації, та 09 вересня 2019 року її чоловіком було зареєстровано право власності на реконструйоване майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 131 ,4 кв.м., житлова площа 40,3 кв.м.,* що в цілому складається із житлового будинку літ. «А», «А1», «ал», «аі», «аг», загальною площею 131,4 кв.м. житловою площею 40.3 кв.м., вбиральні, літнього душу літ «В», сараю літ «Г», льоху літ «Д», вигребу літ «І», воріт, хвіртки №1, огорожі №2, огорожі №3.

Заявником вказано, що на даний час в провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває позов ОСОБА_2 до неї про розірвання шлюбу.

Вважає, що збільшення вартості майна, отриманого чоловіком до укладення шлюбу з нею відбулось внаслідок спільної трудової та грошової діяльності, її участі у здійсненні його переобладнання та проведення ремонтних робіт за період перебування у шлюбі, та яке, в силу ст.ст. 60. 63,66,67,68,70 СК України є спільною сумісною власності та підлягає поділу.

Оскільки вона має намір звернутись до суду із позовом про поділ майна подружжя, а також, в зв`язку із тим, що на даний час стало відомо, що ОСОБА_4 має намір відчужити вищезазначене нерухоме майно, що значно ускладнить виконання в наступному рішення суду в разі його задоволення, про поділ майна подружжя, просила суд:

-застосувати заходи забезпечення позову, що буде наданий до Кременчуцького районного суду Полтавської області до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Біловодськ Луганської області, що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову з додатками, дійшов наступного висновку.

12.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до пред`явлення позовної заяви.

З матеріалів заяви встановлено, що ОСОБА_1 17 грудня 2011 року з ОСОБА_3 зареєстрували шлюб в Омельницькій сільській раді Кременчуцького району полтавської області, що підтверджується копією свдіцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

22 вересня 2004 року рішенням виконавчого комітету Омельницької сільскоі ради Кременчуцького району № 73 надано дозвіл ОСОБА_2 на будівництво прибудови до житлового будинку і господарських будівель в селі Омельник Кременчуцького району Полтавської області.

25 жовтня 2004 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою, а саме на виконання земельних робіт, будівельно-монтажних робіт, оздоблювальних робіт, роботи з благоустрою території, що підтверджується копією Дозволу інспекція ДАБК Кременчуцької райдержадміністрації на виконання будівельних робіт.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.08.2021 року вбачається, що 09.09.2019 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Оскільки ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 має намір відчужити вказане майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про поділ майна подружжя, який заявниця має намір подати до суду, просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказане майно.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду .

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, як би стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Також, в постанові від 25.09.2019 року, колегія суддів Верховного суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказала, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду щодо поділу майна подружжя, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, до пред`явлення позовної заяви - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Біловодськ Луганської області, що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити сторонам по справі для інформування.

Копію ухвали для виконання направити Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неподання нею відповідної позовної заяви протягом десяти днів, згідно з вимогами частини 4 ст. 152 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, вжиті судом будуть скасовані.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОлександр Олександрович Колотієвський