Справа № 504/4143/13-ц
Провадження № 2 /504/701/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» про залучення до участі у справі правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа 504/4143/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № ОД14/03/2008/840-К/81 від 07.03.2008р., та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору № ОД14/03/2008/840-К/81 від 07.03.2008 року, визнання недійсним договору поруки № ОД14/03/2008/840-П/81 від 07.03.2008 року.

У липні 2020 року у межах цієї справи до Комінтернівського районного суду Одеської області звернулось в порядку статті 55 Цивільного процесуального кодексу України товариство з заявою про залучення до участі у справі правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» у якій просило в порядку процесуального правонаступництва залучити до участі у справі 504/4143/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № ОД14/03/2008/840-К/81 від 07.03.2008 р. правонаступника ПАТ «КБ «Надра» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» ().

В обґрунтування вимог заяви товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» посилалось на договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99, укладеним між між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».

У судове засідання 21 вересня 2021 року з`явилась відповідач ОСОБА_1 та представник товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» Бондарев Роман Володимирович. Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» вимоги заяви підтримав, наполягав на її задоволенні. Відповідач вимоги заяви не визнана, надала письмові заперечення на заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну позивача його правонаступником.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 504/4143/13-ц, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2020 року було проведено аукціон електронний аукціон №UA-EA-2020-01-14-000012-b за лотом № GL2N79746 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 193 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» , що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-14-000012-b.

26.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі Банк, ПАТ «КБ «НАДРА») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі Новий кредитор, Заявник) укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99, за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

За змістом пункту 165 Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за договором «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/81 від 07 березня 2008 року, договору поруки №ОД14/03/2008/840-П/81 від 07 березня 2008 року.

ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 568 700,27 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 13.02.2020 року

Таким чином, ПАТ «КБ «НАДРА» вибуло як кредитор із зобов`язань, що виникли на підставі договору «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/81 від 07 березня 2008 року та договору поруки №ОД14/03/2008/840-П/81 від 07 березня 2008 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги (боржника).

За правилами, передбаченими ст. ст. 510, 512, 513, 514, 515, 516 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншої особою внаслідок, зокрема, передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодекс) України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом частини першої статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах. шо існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставою для залучення правонаступника, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу стягувача.

Таким чином, ПАТ «КБ «Надра» вибуло з правовідносин, що виникли за договором, що зазначений вище, а ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло всіх прав кредитора за основними договорами.

Надаючи оцінку запереченням відповідача ОСОБА_1 на заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну позивача його правонаступником суд виходить з наступного.

У своїх запереченнях проти заяви відповідач посилається на те, що положеннями статті 55 Цивільного процесуального кодексу України як підставу для залучення правонаступника визначено припинення юридичної особи, а ПАТ «КБ «Надра» свого існування не припинила, відсутня згода позивача на заміну.

Суд відхиляє такі заперечення з огляду на те, що норма частини першої статті 55 Цивільного процесуального кодексу України визначає перелік самостійних підстав для залучення правонаступника і не вимагає для такого залучення наявності юридичного складу з сукупності всіх підстав, наведеній у вказаній нормі. Не передбачено також і наявності згоди особи на таку заміну.

У свою чергу підставою для залучення до участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» є заміна кредитора у зобов`язанні, що є самостійною і достатньою підставою для залучення правонаступника в силу приписів частини першої статті 55 Цивільного процесуального кодексу України.

Так само відповідач у своїх запереченнях посилається на ту обставину, що особа, що підписала заяву, ОСОБА_3 , на підтвердження своїх повноважень не надав статуту, установчих документів, рішення загальних зборів, тощо, обмежившись лише фотокопією виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

На вказане суд зауважує, що за змістом пункту 5 частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подається, серед іншого, установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа.

Також наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 № 1657/5 затверджено Порядок надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом підпукту 1 пункту 1 розділу V вказаного Порядку безоплатний доступ до відомостей з Єдиного державного реєстру в електронній формі надається через портал електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з метою перегляду, копіювання та друку відомостей щодо, серед іншого , юридичної особи.

За змістом підпункту 15 пункту 3 розділу V вказаного Порядку відомості про юридичну особу містять, серед іншого, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Суд звертає увагу, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру ОСОБА_4 є одноособовим виконавчим органом директором юридичної особи заявника, а дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи цією особою в реєстрі відсутні.

Також суд відхиляє тезу відповідача про те, що відсутність печатки банку на платіжному дорученні та підпису працівника банку, що проводив операцію, свідчить про те, що банківська операція не проводилась.

За змістом Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004 № 22:

- безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

- електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Зі змісту наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» примірник платіжного доручення випливає, що він є розрахунковим документом в електронному вигляді, і його зміст відповідає вимогам, встановленим Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті для такого виду електронного розрахункового документу (додаток 3), зокрема, і наявний реквізит 51: дата виконання.

Судом не приймається і теза про те, що заявником не надано письмових доказів про повідомлення відповідачів про заміну кредитора у зобов`язанні, оскільки обставини такого повідомлення виходять за межі предмету доказування за цією категорією заяв, оскільки закон не пов`язує перехід права вимоги з фактом повідомлення боржника про заміну кредитора.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішення суду про визнання недійсним договору відступлення права вимоги відсутнє.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає за необхідне задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про залучення до участі у справі правонаступника.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 55 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» в особі Директора ТОВ «Консалт Солюшенс» Рожко С.В. - задовольнити.

В порядку процесуального правонаступництва залучити до участі у справі 504/4143/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № ОД14/03/2008/840-К/81 від 07.03.2008р., та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору № ОД14/03/2008/840-К/81 від 07.03.2008 року, визнання недійсним договору поруки № ОД14/03/2008/840-П/81 від 07.03.2008 року правонаступника ПАТ «КБ «Надра» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, місце знаходження юридичної особи: 65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Добров