Номер провадження: 22-ц/813/3555/21
Номер справи місцевого суду: 522/5615/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.10.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення відповідача та вселення позивача, -

встановила:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про виселення відповідача та вселення позивача (т. 1 а.с. 2-6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Виселено ОСОБА_1 з кв. АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_2 до кв. АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.

Вказане судове рішення було оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_1

05 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П., подана з підстав існування обставин, які викликають у заявника сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів. Так ОСОБА_1 зазначає, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходяться цивільні справи №522/6708/19 та №522/7233/16-ц, у яких встановлюються факти законності набуття права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру. Заявник посилається на те, що у даному провадженні він неодноразово подавав клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення судових рішень у справах №522/6708/19 та №522/7233/16-ц, однак, колегія суддів вказані клопотання не розглянула, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про упередженість та необ`єктивність колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів доходить до висновку, що викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. доводи щодо існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, та свідчать про намір заявника затягнути розгляд справи.

Так, колегія суддів зауважує, що клопотання про зупинення провадження у справі, подане ОСОБА_1 , має бути розглянуто у відкритому судовому засіданні при розгляді справи по суті. Однак враховуючи, що після подачі клопотання про зупинення провадження у справі розгляд прави по суті судом апеляційної інстанції не здійснювався, у тому числі з підстав неявки сторін, подання ОСОБА_1 численних клопотань про відвід суддів колегії, які визнані необґрунтованими, - заява про зупинення провадження у даній справі до ухвалення судових рішень у справах №522/6708/19та №522/7233/16-ц колегією суддів не розглядалась.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що доводи, викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П., засновані на припущеннях і не підтверджені жодним належним, допустимим та достатнім доказом, з якого можна було б дійти висновку про упередженість вказаних суддів Одеського апеляційного суду, їх необ`єктивності при розгляді даної цивільної справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П., - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін