Провадження № 2/522/8805/21
У Х В А Л А

25 жовтня 2021 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Косіциній В.В.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Місце реєстрація боржника за виконавчим написом позивача у справі ОСОБА_1 , зазначене в позовній заяві - АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Приморського району м. Одеси.

Місцезнаходження відповідача зазначене наступне: 04053, м. Київ, узвіз Кудрявський, буд. 5Б, що територіально також не відноситься до Приморського району м. Одеси.

Обираючи Приморський районний суд м. Одеси як підсудний для даного спору, позивач посилався на те, що оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. (м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 19, оф.1).

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Саме таку позицію підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 263/14171/19, постанова від 20.10.2020 року.

Отже, звертаючись із даною позовною заявою до Приморського районного суду м. Одеси, позивач невірно визначив суд, компетентний розглядати його позовну заяву, оскільки вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть розглядати судом за місцем виконання виконавчого напису, або ж за загальним правилом підсудності - місцем реєстрації банку - стягувача.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси ні за правилами загальної підсудності, ні за правилами альтернативної підсудності, позовна заява ОСОБА_1 підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду міста Одеси за місцем виконання виконавчого напису (місцем реєстрації позивача), оскільки саме на застосування правил альтернативної підсудності посилалась позивачка в своїй заяві.

Згідно ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню надіслати за підсудністю до Малиновського районного суду міста Одеси (65033 м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1а).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Косіцина В.В.