Справа № 279/3813/21
Провадження № 2/279/1562/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідача: Тартачника Ю.М., Ващук Ю.С. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу №279/3813/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Немировський Валерій Іванович до Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, треті особи: Первинна профспілкова організація Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного агролісогосподарського підприємства Житомироблагроліс Житомирської обласної ради, Директор Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради Арутюнян Карен Арамайнсович про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зазначивши, що відповідно до наказу №5-к від 24.01.2014 року він був прийнтятий на роботу в Дочірнє підприємство "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, на посаду лісника Ушомирського лісництва.

01.02.2017 року, відповідно до наказу №14-к був переведений на посаду майстра лісу Ушомирського лісництва.

15.06.2021 року наказом №40-к його було звільнено з займаної посади згідно п.4 ст.40 КЗпП, за прогул. Підставою для звільнення виявився протокол №2 про надання згоди профспілкового комітету, подання на майстра лісу Ушомирського лісництва, акти від 08.06.2021 року та від 09.06.2021 року про відсутність його на робочому місці та доповідна записка від лісничого Ушомирського лісництва Яремчука О.М. від 09.06.2021 року.

Про наявність вказаних докуменів йому стало відомо лише після звільнення, з відповіді на адвокатський запит.

Вважає, що його було звільнено незаконно, так як вказані документи були складені із-за його неприязних стосунків з керівництвом, адже відносно нього було сфабриковано кримінальне провадження за ст.367 ч.2 КК україни.

Крім того, прогул він не допускав, жодних пояснень від нього відібрано не було, на засіданні профспілкової організації він присутній не був (його не запрошували).

А тому, він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати наказ Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 15.06.2021 року №40-к про звільнення його з роботи незаконним та скасувати його; поновити його на посаді майстру лісу Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були втрачені його нормальні життєві зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Він вимушений був проходити лікування, при цьому терпіти фізичні страждання пов`язані з лікуванням та поніс додаткові витрати пов`язані з придбанням ліків. Розмір моральної шкоди він оцінює в сумі 12000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Коростенського міськрайнного суду Житомирськохї області 20.07.2021 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Коростенського міськрайнного суду Житомирської області 15.09.2021 року постановлено розгляд справи проводити з повідомленням сторін.

Відповідач скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, згідно з яким проти вимог позивача заперечує, просить відмовити в позові. Зазначає, що відповідно до наказу №5-к від 24.01.2014 року ОСОБА_1 був прийнтятий на роботу в Дочірнє підприємство "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, на посаду лісника Ушомирського лісництва. 01.02.2017 року, відповідно до наказу №14-к був переведений на посаду майстра лісу Ушомирського лісництва. З посадовою інструкцією майстру лісу ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис. Разом з тим, у встановлений та повідомлений під розпис (планшету №3,7,8,9,10) майстру лісу ОСОБА_1 час та місці на маршруті в закріпленому за ним обході №3 08.06.2021 року з 13.00 до 17.00 год та 09.06.2021 року з 08.00 до 12.00 год. був відсутній, передбачені посадовою інструкцією обов`язки не виконував. Факт відсутності ОСОБА_1 був зафіксований належним чином, а саме складені відповідні акти, за підписом 4 працівників підприємства. По факту відсутності ОСОБА_1 на робочому місці лісничим ОСОБА_3 були складені доповідні записки від 08.06.2021 року та від 09.06.2021 року. Факт відсутності на робочому місці без поважних причин позивачем не заперечується, а лише підставми позову вказано порушення процедури звільнення. Звільнення ОСОБА_1 було погоджено з профспілковою організацією. На засідання профспілкової організації, яке відбулось 15.06.2021 року, ОСОБА_1 був запрошений, з`явився та надавав особисті пояснення щодо факту відсутності на роботі. Крім того, ОСОБА_1 в устній формі було запропоновано надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі, проте від надання пояснень він відмовився. Крім того, позивачем не надано і до суду будь-яких доказів на підтвердження поважності причин відсутності на роботі. Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Позивачем надано відповідь на відзив в якому він заперечує проти викладеного у відзиві відповідача повністю, так як в наказі про звільнення не вказано про відсутність його на роботі саме в певному місці, вказане не передбачено й посадовими обов`язками. Планшети свідчать лише виключно, який обхід перебуває у підпорядкуванні майстра лісу та по якому він повинен робити обхід. Разом з тим немає чітко визначеного місця в якому він повинен знаходиться в той чи інший день та час. З наданих доказів не вбачається перебування або неперебування ОСОБА_1 на вказаних маршрутах так і інших посадових осіб, які складали акти та доповідні про його відсутність на роботі. Крім того, доказів на підтвердження його запрошення до профспілкового комітету відповідачем не надано. 15.06.2021 року він звертався за медичної допомогою та фізично не міг бути присутнім під час засідання профспілкоового комітету, а відтак і надавати пояснення. Його участь у засідання профспілкового комітету є обов`язковою, розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступити інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного КЗпП.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали просили позов задоволити з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково позивач ОСОБА_1 пояснив, що 08.06.2021 року та 09.06.2021 року особисто зустрічався з особами (майстрами лісу), які склали акти про його відсутність його на роботі, з приводу повідомлення про крадіжку лісу і вони разом їздили на місце події, за вказаним фактом. На засіданні профкому його не запрошували і він присутнім не був, оскільки мав проблеми зі здоров`ям з приводу чого звертався за допомогою до працівника медицини.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали заперечили проти позову, просили відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві.

Представник третьої особи, Первинна профспілкова організація Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, третя особа, директор Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради Арутюнян К.А. в судові засідання не з`явились, будь яких заяв, заперечень не надали.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що позивача ОСОБА_1 знає близько 15-ти років, як гарного знайомого. Пояснив, що 07.06.2021 року подзвонив до ОСОБА_1 з проханням виписати дрова, домовились зустрітись на наступний день для передачі коштів за дрова. Наступного дня 08.06.2021 року десь в період часу з 09-ї до 10- ї години зустрілись на ставку за селом, оскільки свідок був на рибалці. Віддав ОСОБА_1 гроші, запитав куди прямує, останній зазначив, що їде з об`їздом на ділянки, їде спочатку до пам`ятника Щорса, а далі на с.Нивки. Того ж дня бачив ОСОБА_1 ввечері після 17-ї години, коли він їхав назад, оскільки шлях його пролягає мимо хати свідка. 10.06.2021 року на замовлення вже отримав дрова, про що є виписка від 10.06.2021. Також пояснив, що ОСОБА_1 періодично звертався до нього з проханням допомогти з працею в лісі. Зазначив, що постійно бачив позивача, коли останній прямує на роботу чи з роботи по маршруту с.Поліське - с.Ходачки і назад.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що з позивачем знайомий, оскільки в минулому разом працювали. Пояснив, що 09.06.2021 року бачив ОСОБА_1 в період часу з 09-ї до 10-ї години на полі за селом Веселівка, оскільки того дня йшов на кладовище до тестя (у якого в минулому був день народження). При розмові з позивачем останній повідомив йому, що їде з об`їздом перевіряти ділянки лісу, при цьому ОСОБА_1 цікавився у свідка, чи не бачив той нікого в лісі: коней тракторів. Після розмови ОСОБА_1 поїхав в ліс на ОСОБА_6 , а свідок пішов на кладовище. Більше протягом дня вони не бачились.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що з позивачем знайомий десь 15 років. Пояснив, що 08.06.2021 року о 07-й годині ранку бачив ОСОБА_1 на службовому авто "Нива" з водієм, він приїхав до його сусіда ОСОБА_8 , щоб попросити про допомогу в роботі, а саме: поприбирати ліс, що знаходиться на ділянці між селами Білошиці та Холосне, після того як в минулому році восени там була відкрита ділянка для здійснення порубки. Петренко не міг йому допомогти, оскільки в той день йому потрібно було на роботу заступати на зміну. Під час розмови ОСОБА_1 з сусідом він підійшов (в цей час косив сіно) і приєднався до розмови. ОСОБА_1 сказав, що їдуть з рейду машиною "Нива", а також попросив його допомогти в роботі, почистити ліс, оскільки планується перевірка з пожежної безпеки, тому ліс має бути чистим. Свідок зазначив, о 10-ій годині того ж дня зібрався і поїхав на тракторці на ділянку (місцезнаходження ділянки знав, так як неодноразово в минулому позивач просив свідка про допомогу в очищенні лісу). Протягом дня 08.06.2021 свідок зазначив, що працював: скидав гілля в канаву, в період часу з 15-ої до 16-ої години цього ж дня приїхав ОСОБА_9 на коні з возом приймати роботу, водночас в розмові позивач розказував, що їздив з об`їздами по ділянках, і що ліс крадуть. Свідок так зазначив, що після цього дня: 08.06.2021 року, більше в ліс для виконання допоміжної роботи на прохання позивача не їздив.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що знає позивача, неодноразово останній звертався до нього з проханнями допомогти почистити ліс від гілля. Пояснив, що 16.06.2021 року до нього приїхав ОСОБА_1 засмучений і повідомив, що його звільнили з роботи за прогул 08.06.2021 року, свідок виразив своє здивування, оскільки 08.06.2021 року він на прохання позивача працював в лісі на ділянці між селами Щорсівка (Білошиці) та Холосно, оскільки 07.06.2021 року ОСОБА_1 подзвонив йому і попросив виконати роботу по очищенню ділянки в лісі від гілля. Зазначив, що працював в лісі 08.06.2021 з ранку до першої години дня. В обідній період приїжав ОСОБА_1 на коні з возом приймати роботу, привіз обід, о другій години того ж дня вже залишив ділянку, а позивач поїхав продовжувати огляд ділянок. Зі слів позивача 15.06.2021 він не був на роботі, оскільки звертався до лікарів.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що працює юрисконсультом в ДП "Коростенський лісгосп АПК". Пояснив, що 15.06.2021 був присутнім на засіданні профкому, яке відбувалось в першій половині дня в адміністративній будівлі ДП "Коростенський лвсгосп АПК" за адресою: м.Коростень, вул.Шевченка,61. На засіданні профкому розглядалось подання про звільнення позивача за прогул, відсутність на робочому місці. Головою профкому було озвучене це поданняя він вистував з приводу доповідних записок, актів про відсутність ОСОБА_1 їх було зачитано, після чого позивачу було надано слово він виступив, не погодився і покинув засідання, після чого членами профкому було прийнято рішення. Про засідання профкому свідок довідався від інспектора з кадрів. 10.06.2021 року як юрисконсульт передивлявся документи, після чого голова профкому усно повідомив йому день та час засідання профкому. Також свідок зазначив, що на засіданні були присутні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Позивач був вдягнений в комуфляжний одяг. Свідок пояснив, що виступав з боку адміністрації, з боку профкому на захист ОСОБА_9 ніхто не виступав, причини неявки на роботу не запитували, оскільки позивач покинув засідання, тільки зазначив, що ОСОБА_9 сказав, що ночами чергує можливо після нічної зміни запізнився, проспав. Акти, доповідна за вхідною кореспонденцією не реєструвались, вони надавались безпосередгьо керівником підрозділу - директору.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні зазначив, що працює помічником лісничого Горщіківського лісництва ДП "Коростенський лісгосп", також є заступником голови профкому. Пояснив, що головний лісничий він же голова профкому зателефонував йому і попередив, що 15.06.2021 року потрібно з`явитись. Профком був зібраний, голова профкому зачитав подання в якому було зазначено, що ОСОБА_1 був відсутнім на роботі, в які саме дні він не пам`ятає, сказав що в один день до полудня в наступний після полудня. Було вислухано пояснення позивача, в яких він зазначив, що спав після нічних рейдів, кричав, після чого гримнув дверима і пішов. Головою профкому дане питання було поставлено на голосування, всі проголосували. Перед засіданням документи не переглядав, оскільки все було зрозумілим з того, що зачитали голова профкому і юрист. Клопотань про перевірку достовірності фактів відсутності на роботі ОСОБА_1 не подавав, зазначив, що робочим місцем майстра лісу є майстерський обхід, який в кожного працівника різний по території, в середньому це від 300 га до 800 га.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні зазначила, що працює бухгалтером автотранспортного цеху ДП "Коростенський лісгосп АПК". Пояснила, що голова профкому подзвонив, сказав, що буде проводитись засідання профкому, на засіданні, яке відбулось в першій половині дня сказав, що прийшло по ОСОБА_1 подання на звільнення. Виступали: Поліщук, який наголосив на звільненні ОСОБА_1 , юрист і ОСОБА_1 . Останній не погоджувався із зазначеним, пояснив, що чергував в нічний час можливо проспав. При прийнятті рішення ОСОБА_1 не був присутнім, він пішов. Зазначила, що є в.о. секретаря, як секретар на засіданні нотувала на чернетку хто про що говорив, протокол складав юрист. Юрист не є членом профкому. Факт відсутності ОСОБА_1 перевіряли хлопця, які складали акт, на засіданні профкому їх не було, на захист ОСОБА_1 будь-хто з членів профкому не виступав.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні зазначив, що працює майстром лісу ДП "Коростенський лісгосп АПК", пояснив, що десь 09.06.2021-10.06.2021 його було усно повідомлено по телефону і було запрошено на засідання профкому, яке відбулось 15.06.2021 року в першій половині дня в залі, в конторі лісгоспу. На засіданні були присутні члени профкому, юрист і ОСОБА_1 .. Розглядалось питання про звільнення ОСОБА_1 , виступав голова профкому, зачитав постанову, в якій зазначено, що ОСОБА_9 не являється на роботі, за які саме дні говорилось не пам`ятає, зазначив тільки, що в один день до обіду в інший після обіду, при перевірці був відсутнім на робочому місці. Пояснив, що робоче місце визначається маршрутним листом, де зазначено, в якому кварталі і в який час має знаходитись майстер лісу. Маршрутний лист видається майстру лісу лісничим під розписку. На засіданні профкому надавалось слово ОСОБА_1 зі сторони членів профкому на захист останнього ніяких дій не було, на захист ОСОБА_1 не виступали.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні зазначив, що працює головним інженером в ДП "Коростенський лісгосп АПК". Пояснив, що голова профкому в усній формі повідомив про засідання профкому. Засідання профкому відбулось у першій половині дня в адміністративному приміщенні контори лісгоспу: голова профкому зачитав подання, від адміністрації виступив юрист, також виступив ОСОБА_1 , потім було голосування. Додатково зазначив, що інтереси ОСОБА_9 ніхто не відстоював, в який спосіб викликався ОСОБА_1 йому не відомо, майстер лісу підпорядковується лісничому.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні зазначив, що працює помічником лісничого в Ушомирському лісництві ДП "Коростенський лісгосп АПК".

Пояснив, що 10.06.2021 року викликали на профком, який відбувся 15.06.2021 року: все зачитали, розказали, вони проголосували. Зачитували про те, що ОСОБА_1 не було на робочому місці, в які саме дні не пам`ятає, ОСОБА_9 також був присутнім на засіданні. ОСОБА_1 все заперечував, сказав, що це все неправда, хлопнув дверима та пішов. Додатково зазначив, що з ОСОБА_1 по факту крадіжки виїзжали, однак чи це було 08.06.2021 року чи 09.06.2021 року не пам`ятає. Робоче місце майстра лісу визначається межами обходу від 500-600 га. в нього1000 га - це велика територія, в нього найбільший обход. Визначити місце перебування можно графіком маршруту на якому вказано місце і час - ці графіки затверджені, точної назви документа не пам`ятає. Сказав, що йому підпорядковуються майстри лісу. На засідання профкому причини відсутності ОСОБА_9 не з`ясовувались, графіки не перевірялись, не співставлялись з тим місцем, де був ОСОБА_9 . Ця інформація перевірялась комісією, яка була на тому місці в обході, де мав би бути ОСОБА_1 . На засіданні документи лежали, він в них не вдивлявся.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що працює лісничим ДП "Коростенський лісгосп АПК". Пояснив, що в той день до нього приїхали представники лісгоспу і повідомили, що майстр лісу ОСОБА_1 відсутній на робочому місці. Він повідомив директора, який дав вказівку в усній формі створити комісію і перевірити чи є ОСОБА_1 на робочому місці. Був присутній інженер з охорони лісу він викликав майстрів старших, вони сіли до інженера в авто і поїхали по обходу, де нікого не побачили, повернулись назад склали акт, згідно якого він написав доповідну записку на ім`я директора. Додатково зазначив, що має в підпорядкуванні 8 майстрів лісу ОСОБА_1 в тому числі, здійснює контроль виконання посадових обов`язків. Робоче місце Чавунюка обход №3, згідно його майстерської дільниці об`їхали, його не побачили, вирішили, на робочому місці не має. Згідно з пожежно-небезпечним періодом ОСОБА_9 мав перебувати за графіком руху, який складається інженером і затверджується майстром лісу, за яким він мав би бути в окремому місці в певний час. В майстра лісу є рух, в якому він має здійснювати маршрут і якби ОСОБА_9 його не здійснював, впевнений, вони мали б перетнутися, одночасно свідок повідомив, що обход це відносно велика територія. Пояснив також, що крадіжки лісу відбуваються період від періоду, і він не пам`ятає коли вони по цим фактам виїжджали. Щодо заходів - нічні рейди додатково пояснив, що на їхньому підприємстві такі заходи відбуваються згідно наказу, а назначати в рейд він може сам в усній формі (може складати бригаду), це означає, що необхідно перебувати на території обходу, можливо навіть не свого. Щодо вказівки призначити ОСОБА_9 07.06.2021 року в нічний рейд не пам`ятає. Однак зазначив, що останній в нічні рейди їздив. Рейди проводяться на транспортному засобі марки "Нива Шевроле", якщо він в робочому стані. Щодо актів та доповідної сказав, що віддав їх керівництву лісгоспу чи реєстрували ці документи не знає, зазначив, що коли доповідні записки складаються їх передають до відділу кадрів, їх там мають реєструвати і одразу передавати директору. Про створення комісії був виданий наказ в усній формі. Двічі приїжджали працівники лісгоспу, з якими їздили на рух. Щодо усної вказівки 08.06.2021 року Чавунюку виконувати прибирання берези в с.Щорсівка зазначив, що не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні зазначив, що працює старшим майстром ДП "Коростенський лісгосп АПК". Пояснив, що на початку червня 08-09 червня 2021 року йому лісничий повідомив, що необхідно перевірити майстра лісу ОСОБА_1 чи є він на роботі. В складі лісничого, другого старшого майстра, інженера виїхали на обхід №3. Чавунюка на місці не було. Додатково зазначив, що у майстра лісу є свій планшет по якому він здійснює контроль за своїм обходом. Обход №3 - с.Ушомир, с.Веселівка, Щорсівка, с.Польське - лісні угіддя. Для перевірки достатньо було усної вказівки лісничого. Особисто відсутність майстра не фіксував, акти складали в лісі, чи в один день виїжджали чи два - не пам`ятає. Пояснив, що планшет - це графік об`їзду свого маршруту майстром лісу.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні зазначив, що працює старшим майстром ДП "Коростенський лісгосп АПК". Пояснив, що приїхав інженер в контору до лісничого, сказав, що ОСОБА_1 не має на робочому місці. Лісничий покликав іншого старшого майстра, разом з інженером поїхали перевіряти чи є ОСОБА_9 на роботі. Рухались по дорозі і лісній дорозі по напрямку с.Поліське, с.Веселівка, с.Щорсівка, с.Ушомир. Визначеного маршруту не було. Третій обход включає в себе лісні угіддя населених пунтів: с.Чоловка, с.Поліське, с.Щорсівка, с.Веселівка, с.Ушомир. В с.Чолівці не були. Після того, як ОСОБА_1 не виявили склали протокол. Шукали згідно маршруту майстра лісу, в маршруті не зазначено, що майстер лісу повинен знаходитись в такий то час в такому то місці. Документ який визначає маршрут для майстра лісу це планчик (планшет), який врегульовано згідно з наказом керівництва лісгоспу АПК. Щодо виїздку на крадіжку лісу 09.06.2021 року з ОСОБА_9 та іншими старшими майстрами лісу - не пам`ятає, виїжджали в другий день, по якому маршруту не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні зазначив, що знає ОСОБА_1 давно, оскільки останній спілкується з його батьками. Пояснив, що 09.06.2021 року бачив ОСОБА_1 на полі коло лісу за селом Веселівка. З ранку десь об 10-00 10-30 годині він перевертав сіно, ОСОБА_9 їхав до лісу на мотоциклі, зупинився, привітався, попив води, поговорили і він сказав, що їде об`єкт перевіряти, робити об`їзд лісом. Чітко пам`ятає, що це було 09.06.2021 року, оскільки 15.06.2021 ввечері він приїхав до його батьків додому і сказав, що його звільнили з роботи за прогул (відсутність на роботі) 09.06.2021 року. Саме 09.06.2021 року він бачив, як ОСОБА_1 їхав в ліс. Додатково пояснив, що точний час пам`ятає, оскільки перед тим як до нього під`їхав ОСОБА_1 розмовляв по телефону, глянув на час.

Додатково представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що планшет - це графік руху майстра лісу в обході в пожежно-небезпечний період. Ці графіки руху повідомляються під розпис майстра лісу, на вказаних планшетах містяться ініціали майстра лісу і дата. Пожежно-небезпечний період визначається кожного року наказом директора установи, в якому є пункт згідно з яким зазначено, що необхідно забезпечити щоденне патрулювання та постійне чергування лісною охороною в лісгоспах та лісництвах маршрутів, відповідно до планшетів. Пояснив також, що ДП "Коростенський АПК" є юридичною установою і її кірівник вправі самостійно вирішувати відповідно до яких документів здійснюється рух працівників лісу.

Додатково представник позивача в судовому засіданні пояснив, що за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Питання визначення маршрутів врегулюване Наказом Міністерства Надзвичайних Ситуацій України №67 від 25.01.2012 року, зареєстроване в міністерстві юстиції 14.02.2012 року за №226/20539 «Про затвердження Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників». В якому згідно п.2.7 Шляхи пересування, включаючи сходи, стаціонарні переходи, рампи для навантажувальних і розвантажувальних робіт, повинні бути позначені відповідними знаками, мати необхідну дорожню розмітку та дороговкази, бути так розташовані і мати такі розміри, щоб прохід або проїзд по них був легким і безпечним і при цьому не створювалося загроза для працівників, що працюють поблизу. При цьому представник позивача зазначив, що планшеті на які звертає увагу представник відповідача ніякого відношення до маршрутів та місця знаходження позивача не має.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо правомірності звільнення позивача, який регулюється положеннями Кодексу законів про працю України (КЗпП).

Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені також КЗпП України.

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю. Держава створює умови для повного здійснення громадян права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як наголошує ст.2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.

Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до наказу №5-к від 24.01.2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Дочірнє підприємство "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, на посаду лісника Ушомирського лісництва.

01.02.2017 року, відповідно до наказу №14-к був переведений на посаду майстра лісу Ушомирського лісництва.

Підтверджуючими документами відсутності працівника на роботі можуть бути доповідна записка безпосереднього начальника працівника на ім`я керівника підприємства та акт про відсутність на робочому місці, підписаний комісією, що складається не менше ніж із трьох осіб.

Відповідно до акту від 08.06.2021 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці без поважних причин з 13.00 год. до 17.00 год.

Згідно з актом від 09.06.2021 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці без поважних причин з 08.00 год. до 12.00 год.

Вказане також узгоджується з даними доповідних записок лісничого ОСОБА_3 від 08.06.2021 року та від 09.06.2021 року з яких вбачається, що ОСОБА_1 08.06.2021 року з 13.00 год. до 17.00 год. та 09.06.2021 року з 08.00 год. до 12.00 год. був відсутній на робочому місці та не виконував своїх службових обов"язків.

При цьому, факт відсутності працівника на робочому місці має бути відображений у табелі обліку робочого часу. Вказаного суду надано не було.

У зв"язку з відсутністю ОСОБА_1 на робочому місці 08.06.2021 року та 09.06.2021 року без поважни причин, директор ДП "Коростенський лісгосп АПК" Арутюнян К.А. вніс на розгляд профспілковому комітету подання про надання попередньої згоди на звільнення майстра лісу ОСОБА_1 .

Листом 10.06.2021 року за № 274 ОСОБА_9 був запрошений прибути 15.06.2021 року на 09 годину на засідання профспілкового комітету.

Данні про отримання ОСОБА_1 вказаного запрошення у справі відсутні.

Як вбачається з даних протоколу №2 від 15.06.2021 року на засіданні профспілкової організації ДП "Коростенський лісгосп АПК", яке відбулось за участю членів профспілкового комітету та ОСОБА_1 (який надавав особисто пояснення), було ухвалено надати згоду на звільнення останнього з посади майстра лісу за п. 4 ст. 40 КЗпП.

15.06.2021 року наказом № 40-к ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади згідно п.4 ст. 40 КЗпП, за прогул.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

У справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю України.

Відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно або в цілому). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня.

Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності.

Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі.

Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не існує, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин.

Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я.

Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни", судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пункт 3, 4, 7, 8 ст.40 КЗпП України, п.1ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1,148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяння ним шкоди, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Відповідно до ст.ст.147, 148, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником, або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, або перебування його у відпустці.

До застосування дисциплінарного стягнення власник, або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.05.2018 року у справі N 324/1102/16-ц.

Як вбачається зіст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем під час винесення оспорюваного наказу не були дотримані вищевказані норми закону зі слідуючих підстав.

Як вбачається з актів та доповідної записки було встановлено факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме, те, що останній 08.06.2021 року з 13.00 до 17.00 год та 09.06.2021 року з 08.00 до 12.00 год. був відсутній на роботі, без поважних причин.

Зазначене спростовується поясненнями свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 ..

В ході допиту та оцінки пояснень вищезазначених свідків судом встановлено їх стосунки з іншими учасниками процесу, місце роботи, коло спілкування.

Дослідивши пояснення свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 суд зазначає наступне: поясненння є непослідовними й суперечливими, суд розцінює їх як намагання свідків не нашкодити відповідачу, з яким останні перебувають у трудових правовідносинах.

А відтак, суд критично ставиться до пояснень вищезазначених свідків, оскільки вони є працівниками ДП "Коростенський лісгосп АПК" та перебувають в безпосередньому підпорядкуванні керівництва підприємства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт перебування його на роботі 08.06.2021 року з 13.00 до 17.00 год та 09.06.2021 року з 08.00 до 12.00 год.

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання вимог ст.149 КЗпП щодо отримання письмових пояснень від ОСОБА_1 щодо причин його відсутності на роботі у спірний період.

Доводи відповідача про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення не доведені належними та допустимими доказами.

Так, якщо працівник відмовляється надати письмове пояснення, складається відповідний акт у довільній формі, в якому зазвичай вказуються обставини порушення, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка вчинила його, де, коли та за яких обставин його вчинено, які наслідки воно мало. Зазначається також, що порушникові було запропоновано надати письмове пояснення, але він відмовився його надати. Акт підписує посадова особа, яка склала цей акт, та не менше ніж два інших працівники, які є свідками порушення і відмови порушника дати вказане пояснення. Вказаного суду надано не було.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії», У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якоїє працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Відповідно до ч.2 тієї ж статті подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі не з`явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному не з`явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву письмове запрошення ОСОБА_1 на засідання профспілкового комітету, однак відомостей про отримання останнім вказаного запрошення під час розгляду справи суду не надано.

Відсутність працівника за станом здоров`я може підтверджуватися не тільки листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, показаннями свідків чи іншими доказами (Ухвала Верховного Суду України від 31 жовтня 2002 року у справі № 6-10006кс02).

Матеріали справи свідчать про звернення позивача у день засідання профспілкової організації, 15.06.2021 року, за медичною допомогою і ці обставини не спростовані.

Як вбачається з даних довідки Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітаної допомоги Ушомирської сільської ради" № 1385 від 13.07.2021 року ОСОБА_1 15.06.2021 року звертався за медичною допомогою з скаргами підвищеного тиску та болі в серці. Вказане спростуває доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 був присутній на засідання профспілкової організації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що звільнення позивача з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України проведено з порушеннями вимог трудового законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги про скасування наказу та поновлення його на роботі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі, чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі N 501/2316/15-ц.

Також відповідно до п. 21 Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив зобов`язати відповідача виплатити йому компенсації за вимушений прогул з розрахунку середнього заробітку за посадою майстра лісу.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою КМУ від 8 лютого 1995року №100 загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день винесення рішення, тобто за період з 15.06.2021 року по 22.10.2021 року становить 26400,00 грн.

Оскільки термін розрахунку - останні два місяці перед звільненням, тобто квітень-травень 2021 року.

З даних довідки ДП "Коростенський лісгосп АПК" від 22.06.2021 року № 290, середньоденна заробітна плата майстра лісу ОСОБА_1 становить 300, 00 грн. станом на 15.06.2021 року, середньомісячна заробітна плата становить 5565,14 грн.

Період вимушеного прогулу з 15.06.2021 року по 22.10.2021 року, що складає всього 88 робочих дні ( лист Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 року №1133/0/206-19 щодо встановлення кількості робочих днів у 2020 році та лист Міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 року № 3501-06/219 щодо встановлення кількості робочих днів у 2021 році ).

Загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу 26400,00 грн. (300,00 грн. х 88 робочих днів = 26400,00 грн.).

Також позивач просив стягнути на свою користь моральну шкоду, в розмірі 12000 грн., яка була заподіяна йому неправомірними діями відповідача, і як наслідок накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначена норма закону (стаття 237-1 КЗпП України) містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12. На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що підтверджено факт порушення законних прав позивача, яке полягало у неправомірності накладення дисциплінарного стягнення (звільнення), що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд врахував конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат. Зокрема, ураховано тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому суд уважає справедливим визначити суму компенсації в розмірі 12000 грн. Розмір моральної шкоди, яку просив стягнути позивач, 12000 грн. є справедливим у конкретній справі. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 12 000 гривень моральної шкоди. Враховуючи, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу, окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ч.1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч.3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Судом встановлено, що витрати, які позивач поніс у вигляді оплати правової допомоги адвоката в сумі 19976,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, розрахунок оплати за надану правову допомогу в сумі 19976,00 гривень), є обґрунтованими та відповідають складності справи, обсягу наданої адвокатом правової допомоги, а також фактичному часу, затраченому адвокатом на підготовку процесуальних документів і особисту участь у судових засіданнях.

За таких обставин, сплачена адвокату позивачем сума гонорару підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Також з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями статтями 12, 19, 81, 82, 89, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати наказ Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради №40-к від 15.06.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 за п.4 ст. 40 КЗпП» неправомірним.

Наказ Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради №40-к від 15.06.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 за п.4 ст. 40 КЗпП» скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді майстра лісу в Дочірньому підприємстві "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради з 15 червня 2021 року.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 26400 гривень 00 копійок, 12000 гривень 00 копійок моральної шкоди, та 1816,00 гривень понесених судових витрат зі сплати судового збору та 19976,00 грн. витрат за надання професійної правничної допомоги.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Дочірнє підприємство "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс", місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Шевченка, 61, Житомирська область, .

Треті особи: Первинна профспілкова організація Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного агролісогосподарського підприємства Житомироблагроліс Житомирської обласної ради, місце знаходження: 11501, м.Коростень вул. Шевченка, 61, Житомирська область;

Директор Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради Арутюнян Карен арамайнсович, місце знаходження: 11501, м.Коростень вул.Шевченка, 61, Житомирська область.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом