Провадження № 2/201/3733/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішення загальних зборів та відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішення загальних зборів та відшкодування матеріальної шкоди.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими документами, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Так, у позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо організації та проведення 21 жовтня 2020 року загальних звітно-виборчих зборів ОСББ «Центральний»; визнати недійсними рішення загальних звітно-виборчих зборів ОСББ «Центральний» від 21 жовтня 2020 року; визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо призначення себе на посаду керуючого ОСББ «Центральний», а ОСОБА_4 на посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинку та розпорядження грошовими коштами ОСББ «Центральний» зі сплати заробітної плати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Центральний» 237 900 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України)

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння щодо використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Ураховуючи, що позивач є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку, а спір стосується захисту її прав як співвласника майна зазначеного будинку, порушених, на її думку головою правління ОСББ «Центральний» Кременою М.М., зазначений спір є наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, а отже, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Зважаючи на наведене, позов про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішення загальних зборів та відшкодування матеріальної шкоди не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися у порядку господарського судочинства.

Так, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи те, що позов про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішення загальних зборів та відшкодування матеріальної шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, при цьому суд роз`яснює позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішення загальних зборів та відшкодування матеріальної шкоди.

Роз`яснити позивачу його право на звернення з даними вимогами в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова