Справа № 216/7276/20
Провадження № 2/216/1343/21
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була його двоюрідною бабусею. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою йому було відмовлено, у зв`язку з наявними розбіжностями в правовстановлюючих документах щодо об`єкта нерухомого майна, а тому необхідно уточнити поштову адресу. За таких обставин, позивач просить суд: визнати квартиру АДРЕСА_1 спадковим майном після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; визнати за ним, як за спадкоємцем п`ятої черги за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Котляр Т.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 59), рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2015, яким встановлено факт родинних стосунків (а.с. 60).

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартира АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.04.1991 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-1812.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №41/2015 від 15.07.2015 (а.с. 53-85), після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся двоюрідний онук ОСОБА_1 . Більше з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався.

16.03.2016 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючих документах наявні розбіжності щодо об`єкта нерухомого майна, що спадкується та його адреси.

Так, з договору від 17.04.1991 купівлі-продажу, посвідченого 17.04.1991 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою (а.с. 76) вбачається, що ОСОБА_2 придбала квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з цим, в КП ДОР «Криворізьке БТІ» право власності за ОСОБА_2 було зареєстровано на 1/4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2021 КП ДОР «Криворізьке БТІ» було надано інформаційну довідку (а.с. 86), згідно з якою вбачається, що АДРЕСА_2 становить 1/4 частку від житлового будинку.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 за життя була власником квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що становить 1/4 частку від житлового будинку.

Вказані обставини свідчать, що вказана квартира і є спадковим майном після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності якої ніким не заперечувалося, а тому підстав для задоволення вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 334 ЦК України якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. У даному випадку позивач прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. А тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та визнанню за позивачем права власності, як за спадкоємцем п`ятої черги за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати право власності за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 328, 334, 368, 392, 1216, 1217, 1218, 1226, 1261, 1265, 1268, 1296 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем п`ятої черги за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

-відповідач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області, місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27, .

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов