Номер провадження 2/243/2852/2021
Номер справи 243/9882/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«03» листопада 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката ЛУНЬОВА Валентина Олександровича до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Луньов В.О. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області помер батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої ним пенсії у розмірі 98688,19 грн. за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року.

04 лютого 2021 року приватний нотаріус Меркулов П.Ю. направив запит до Бахмутсько-Лиманського ОУ ПФУ Донецької області за №9/02-14 відносно недоотриманої пенсії ОСОБА_3 . В березні 2021 року нотаріусом було отримано відповідь де вказувалось, що сума недоотриманої пенсії за період з 07 лютого 2018 року по 30 вересня 2018 року складає 25467,93 грн.

23 березня 2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №316 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Меркуловим П.Ю.

На підставі відомостей, які не відповідають дійсності та які надійшли нотаріусу від пенсійного фонду, позивачу було надано свідоцтво про право на спадщину де вказувалось спадкове майно - 25467,93 грн.

Насправді сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року складає 98688,19 грн., на підставі наступних документів.

15 листопада 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/11256/18-а було винесено рішення, яким було зобов`язано відповідача сплатити ОСОБА_3 заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року.

Але жодних виплат відповідач не провів.

Таким чином, на теперішній час заборгованість відповідача складає 98688,19 грн., виходячи з розрахунку:

1.Заборгованість за один місяць складає 3183,49 грн. виходячи із розрахунку:

-визнана пенсійним фондом заборгованість у розмірі 25467,93 грн.: 8 місяців - це визнаний пенсійним фондом період заборгованості з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року = 3183,49 грн.

2.Заборгованість за 31 місяць складає 98688,19 грн. виходячи з розрахунку:

-3183,49 грн.(розмір пенсії за один місяць) х 31 місяць (період заборгованості з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року) = 98688,19 грн.

У зв`язку з неправомірними діями відповідача, адвокатом було надіслано запит в якому було прохання повідомити про розмір несплаченої пенсії ОСОБА_3 за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області своїм листом від 14 липня 2021 року відмовив в надані такої інформації, вказавши, що тільки суду може надати цю інформацію.

Вважає дії відповідача незаконними та просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 , грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини у розмірі 98688,19 грн., які належать ОСОБА_2 на підставі спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Луньов В.О., який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 608 від 07 квітня 2002 року, в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 22 вересня 2021 року представник позивача надав до суду Заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити (а.с.49).

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.67).

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 адвоката Луньова Валентина Олександровича до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат, підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 (а.с.10-12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_3 пенсії з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року; зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_3 заборгованість з пенсії з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року (а.с.16-21).

Зі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 березня 2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

З Листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02 березня 2021 року вбачається, що пенсіонер, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував пенсію за період з 07 лютого 2018 року по 30 вересня 2018 року, в загальній сумі 25 467,93 грн., у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сума боргу може бути зменшена з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.15).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 березня 2021 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Меркуловим П.Ю., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з залишку недоотриманої пенсії у сумі 25 467,93 грн., належних спадкодавцю ОСОБА_3 , згідно із листом № 0574-05-8/7172 від 02 березня 2021 року, виданим Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (а.с.14).

З Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14 липня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на обліку в Бахмутсько - Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (далі - управління) та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), як внутрішньо переміщена особа, що підтверджувалось довідкою, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 .

Відповідно до вимог статті 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 46 Закону №1058 передбачено, що нараховані суми пенсії на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим вищезазначений розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину, із оформленим свідоцтвом про спадщину.

Відповідно до статті 7 Закону України від 10.07.2003 № 1102-ІV «Про поховання та похоронну справу» держава гарантує конфіденційність інформації про померлого. Надання такої інформації здійснюється відповідно до Закону України «Про інформацію». Згідно статті 21 Закону України від 02.10.1992 №2657 - XII «Про інформацію» інформація про фізичну особу є конфіденційною. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються та охороняються законом.

Матеріали пенсійної справи свідчать про їх належність до персональних даних конфіденційної інформації про особу, збирання, зберігання, використання та поширення яких з урахуванням частини другої статті 32 Конституції України, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом.

Відповідно до Закону № 1058 тільки пенсіонер може отримувати безоплатно відомості, внесені до його персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду України, та в порядку, визначеного цим законом. Чинним законодавством не передбачене право спадкоємця на отримання відомостей з персональної облікової картки померлого пенсіонера або про стан здійснених йому виплат.

Згідно із діючим законодавством довідка про розмір недоотриманої пенсії померлого пенсіонера надається органами Пенсійного фонду України тільки по запиту нотаріуса, який згідно статті 46 Закону України №3425-ХІІ від 02.09.1993 «Про нотаріат», має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, або суду (а.с.24).

Згідно з Протоколом за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року, призначена сума пенсії ОСОБА_3 становить 62656,48 грн.; нарахована сума пенсії - 62656,48 грн.; виплачена сума пенсії 0,00 грн.; сума до виплати - 62656,48 грн. (а.с.52).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті батька позивача ОСОБА_3 у розмірі 98 688,19 грн.

Проте, на підставі Листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02 березня 2021 року, де зазначено, що пенсіонер, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував пенсію за період з 07 лютого 2018 року по 30 вересня 2018 року, в загальній сумі 25 467,93 грн., у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , сума боргу може бути зменшена з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Меркуловим П.Ю. було видано ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з залишку недоотриманої пенсії у сумі 25 467,93 грн., належних спадкодавцю ОСОБА_3 , згідно із листом № 0574-05-8/7172 від 02 березня 2021 року, виданим Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не визнається за позивачем право на недоотриману пенсію померлого батька ОСОБА_3 у розмірі 62 656,48 грн.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені

законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-IV також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідач, на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_2 посилається на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його

отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого він набув є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця у розмірі 62 656,48 грн.

Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку

недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що загальна сума заборгованості за життя померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складає 98 688,19 грн., а успадкована ОСОБА_2 як недоодержана пенсія - 25 467,93 грн. (а.с. 14), яка є зменшеною відповідачем на підставі ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то невиплачена пенсія, яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 складає 62 656,48 грн., яка повинна бути виплачена позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини.

Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2).

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 62 656,48 грн. на користь позивача ОСОБА_2 з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є доведеними та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. п. 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.29).

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат з відповідача у розмірі 62 656,48 грн.

Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 63,49 % ((62 656,48 грн. задоволені вимоги) / ( 98 688,19 грн. заявлені позовні вимоги )*100%).

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 576,49 грн. (908,00 грн. сплачений судовий збір * 63,49 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 576,49 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката ЛУНЬОВА Валентина Олександровича до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ: 40329345, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, будинок № 8, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 62 656,48 грн. ( шістдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят шість грн. 48 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, будинок № 8, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 576,49 грн.(п`ятсот сімдесят шість грн. 49 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.