Справа № 359/7037/20
Провадження № 2/359/848/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини, -

встановив :

09 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку; стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн. щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя не склалось, а тому позивач разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері. Діти проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Крім того, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за молодшою дочкою ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам роз`яснено права та обов`язки, встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

16 листопада 2020 року відповідач подав відзив на позов, яким частково визнав позовні вимоги, а саме - не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1159 грн. 00 коп. на утримання доньки ОСОБА_4 , аліментів в розмірі 929 грн. 50 коп. на утримання доньки ОСОБА_5 . Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

11 травня 2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву позивача, матеріали справи та наявні в ній докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 128. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 31 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 5).

Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 03 жовтня 2014 року Виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 01 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспіль-ського району Київської області (а.с. 6, 7).

Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття визначено ст. 180 СК України.

Згідно вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнай-кращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 наведеної Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006 року вказано, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом.

На підставі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживають та перебувають на її утриманні дві доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даказів протилежного суду сторонами не надано та наведене не спростовано (а.с. 17).

Відповідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з 09 вересня 2020 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно роз`яснень, наведених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповно-літніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач має на утриманні двох дітей від першого шлюбу : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого Виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області від 19 липня 2010 року та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого Виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області від 13 серпня 2013 року (а.с. 34, 35).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 20.08.2013 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.08.2013 року та до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку (а.с. 36-39).

Згідно довідки виданої Щасливською медичною амбулаторією загальної практики - сімейної медицини за № 1069 від 03 листопада 2020 року, ОСОБА_2 знаходиться на Д обліку з серпня 2020 року з діагнозом емфізема легень (а.с. 41).

Відповідно довідки за № 480 від 11 листопада 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 працює в Опорному навчальному закладі «Щасливському навчально-виховному комплексі «ліцей-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок» на посаді сторожа з посадовим окладом 5890 грн. 00 коп. (а.с. 45).

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В положеннях статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ними повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків.

За змістом ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Суд звертає увагу на те, що сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання. У батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами.

З огляду на те, що діти проживають з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. 00 коп. та на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп. до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 1 ст. 183 СК України.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Частиною 2 , 3 ст. 84 СК України вказано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею трирічного віку. Зважаючи на вказане суд вважає, що відповідач має змогу надавати дружині грошове утримання в розмірі 1/8 частки з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Наведений розмір обумовлено тим, що внаслідок отримання відповідачем щомісячного заробітку в розмірі 5890,00 грн. та присудження стягнення з нього на утримання двох синів від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліментів, стягнення аліментів на утримання двох доньок : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, буде порушенням приписів ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та надмірним тягарем для платника аліментів.

Відтак позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 141, 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. 4, 12, 81, 133, 141, 258- 260, 263 - 265, 268, 289, 353, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09 вересня 2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Позивач : ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою :АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб - НОМЕР_6 ).

Відповідач : ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований за адресою :АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб - НОМЕР_7 ).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 26 липня 2021 року.

Суддя Л.В. Яковлєва