БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 730/506/21
Номер провадження 2-о/730/27/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Борзнянська міська рада Чернігівської області, Головне управління ДПС у Чернігівській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити наступні факти: 1/перебування її непрацездатної, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні в ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1996 року по час смерті останньої; 2/прийняття нею як спадкоємцем за законом спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 є хрещеною матір`ю її баби ОСОБА_3 (матері її матері ОСОБА_4 ), які за життя баби допомагали і підтримували одна одну. Оскільки заявниця була малолітньою, то після смерті баби батьки через свою зайнятість часто залишали її в будинку ОСОБА_2 за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , так як та проживала одиноко, дітей чи інших близьких не мала, а на початку 1996 року в зв`язку з перебуванням у скрутному матеріальному становищі та виїздом з села на заробітки батьки передали її на утримання та виховання ОСОБА_2 . З цього часу і до самої смерті ОСОБА_2 заявниця перебувала на її утриманні за рахунок ведення ОСОБА_2 підсобного господарства, пенсії та орендної плати за земельний пай, годувала, одягала, виховувала заявницю. Після смерті ОСОБА_2 батьки повернулись із заробітків та здійснили її поховання, після чого заявниця з батькам стали проживати в будинку покійної, господарювали в ньому, здійснювали за ним догляд, підтримували у належному стані господарство, обробляли присадибну земельну ділянку, разом з документами отримали належний ОСОБА_2 земельний сертифікат. Встановлення даних фактів їй необхідно для реалізації свого права на отримання спадкового майна ОСОБА_2 в порядку ст.531, 549 ЦК УРСР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі й пояснила, що з початку 1996 року й по день смерті ОСОБА_2 вона перебувала на утриманні в останньої, так як батьки поїхали на заробітки до м. Москви, додому приїздили нечасто (раз на півроку), коштів їм не пересилали і не надавали, привозили лише гостинці. Після смерті ОСОБА_2 батьки повернулись додому й стали проживати у будинку ОСОБА_2 , господарювати в ньому, оскільки їх власний будинок потребував ремонту.

Заінтересована особа Борзнянська міська рада в судове засідання представника не направила, в наданій заяві від 25.06.2021р. просить розглядати справу без їх участі та не заперечує проти вимог заявниці.

Заінтересована особа Головне управління ДПС у Чернігівській області, яка була залучена до участі в справі за ухвалою суду від 05 липня 2021 року, була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь не скористалась, про причини неприбуття не повідомила, пояснень щодо заяви не подала.

Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ч.1 ст.315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Водночас, згідно ч.2 ст.315 цього Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом приписів ст.293, 315 ЦПК України окреме провадження (до якого відноситься й подана ОСОБА_1 заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення) це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до приписів ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та її пояснень в судовому засіданні слідує, що встановлення факту перебування її як непрацездатної особи на утриманні в ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та прийняття нею спадщини після померлої ОСОБА_2 потрібне заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належне ОСОБА_2 спадкове майно, зокрема, земельну частку (пай).

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті), тобто під час дії ЦК УРСР, то положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлого.

Так, згідно зі ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст.531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Разом з тим, положення ст.524 ЦК УРСР кореспондується з приписами ч.1-3 ст.555 ЦК УРСР, якими визначено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави в разі: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави.

Водночас, норми ст.524, 555 ЦК УРСР щодо переходу спадкового майна за правом спадкоємства до держави є імперативними, оскільки системне тлумачення ч.2 ст.549, ч.1 ст.555 ЦК УРСР, абз.2 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець в ЦК УРСР на відміну від ЦК України та існування конструкції «відумерлої спадщини» передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених п.1-5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, з даної заяви ОСОБА_1 вбачається її спір з державою щодо спадкового майна померлої ОСОБА_2 , а тому вказану її заяву про встановлення фактів перебування на утриманні та прийняття спадщини слід залишити без розгляду, рекомендувавши звернутися до суду для вирішення спору в порядку позовного провадження.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.06.2021р. по справі №756/14433/19,

На підставі викладеного, керуючись ст.524, 531, 549, 555 ЦК УРСР, ст.294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право подати позов до суду на загальних підставах.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець