РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 жовтня 2021 року

Справа №451/1826/20
Провадження № 2/451/398/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1826/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що у КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на підставі Свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Радехівського ДКП «Будинкоуправління» 24.04.1997 року, на підставі рішення від 08.04.1997 року за №90 і записано 24.04.1997 року в реєстрову книгу за №796.

ОСОБА_7 із ОСОБА_8 були розлучені і тому ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 не проживала значний проміжок часу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Немилів Радехівського району Львівської області помер батько позивача ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.04.2020 року, виданим Радехівським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану.

На момент смерті батька, у житловому будинку по АДРЕСА_2 , окрім нього були зареєстровані ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а він - ОСОБА_1 проживав без реєстрації.

Цього року, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мама позивача - ОСОБА_5 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 додається).

Належну мамі частку у квартирі АДРЕСА_1 він успадкував шляхом звернення до нотаріуса та здійснив реєстрацію права власності, що посвідчується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №1369 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223841731.

Із розумінням, що залишається не успадкованою належна ОСОБА_6 частка у квартирі, позивач заявив свої права на таку нотаріусу, зазначивши, що він проживав із батьком на день його смерті, а тому має право, в розумінні вимог ст. 1268 ЦК України, на спадщину. Однак йому було роз`яснено, що із спадкодавцем він проживав без реєстрації, а відтак для констатації таких фактів йому необхідно звернутися до суду. Зазначає, що претендентів на зазначену спадкову масу з числа спадкоємців за законом, окрім його братів та сестри, яких він зазначив у якості відповідачів, не має. За таких обставин, більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду, позивач не має.

Просить суд: встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_6 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-7).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом зачоного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву із визнанням позовних вимог. Розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.47).

Також відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає (а.с.46).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 у віці 46 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 29.04.2020 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.13).

Окрім цього, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 у віці 52 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 14.01.2020 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.16).

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , батько позивача ОСОБА_6 , мати ОСОБА_5 (а.с.9).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_5 , вбачається що батько відповідача - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_5 (а.с.10).

Також згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_6 , батько відповідача ОСОБА_6 , мати ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно довідки №5335 від 02.10.2020 року, виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», констатовано, що станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на підставі Свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Радехівського ДКП «Будинкоуправління» 24.04.1997 року, на підставі рішення від 08.04.1997 року за №90 і записано 24.04.1997 року в реєстрову книгу за №796 (а.с.21).

Вказане підтверджується також копією свідоцтва на право власності на квартиру (будинку) від 24 квітня 1997 року (а.с.22).

Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМВ 098838, виданого 14 вересня 2020 року приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Н.І., ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , 1/5 частину квартира АДРЕСА_1 (а.с.19).

Вказане також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61651863 від 14.09.2020 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223841731 від 14.09.2020 року (а.с.18-18 зворот,20-20 зворот).

Згідно даних, що викладені у довідці №307 від 26.10.2020 року, виданій Немилівським старостинським округом, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на час смерті був зареєстрований і проживав: АДРЕСА_2 . Разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_9 , 1937 р.н., мати; ОСОБА_4 , 1961 р.н., дочка; ОСОБА_10 , 1980 р.н., племінниця; ОСОБА_11 , 1976 р.н., чоловік племінниці; ОСОБА_12 ,1997 р.н., племінник; ОСОБА_1 , 1987 р.н., (проживав без реєстрації) (а.с.15).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Виконавчим комітетом Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області 04 травня 2017 року (а.с.12).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Факт, що ОСОБА_1 постійно проживав по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_6 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не довіряти показам яких у суду немає підстав (а.с.54-55).

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що наявна суперечність між зареєстрованим та фактичним місцем проживання спадкоємця, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_6 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , жителя АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , жителя АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , жительки АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 1 листопада 2021 року.