Ухвала

26жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 463/4923/18

провадження № 61-16458ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Осіян О. М., Шипович В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 рішення Личаківського районного суду

м. Львова від 23 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Львівське комунальне підприємство «Господар»

(далі - ЛКП «Господар») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7 636 грн 15 коп. та за електроенергію у розмірі 3 961 грн, а всього 11 597 грн 15 коп.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Господар» заборгованість в розмірі 9 724 грн 94 коп.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторін залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Господар» судового збору в розмірі 1 477 грн 61 коп. скасовано.

В решті рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня

2020 року залишено без змін.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представником заявника подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 20 серпня 2021 року з посиланням на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду було отримано у вересні 2021 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається представник заявника, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі не перевищує 11 597 грн 15 коп., що станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому, Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. М. Осіян

В. В. Шипович