ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/194/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Якусик О.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність посадових осіб виконавчої служби

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність посадових осіб Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить:

«- визнати неправомірною бездіяльність щодо незняття арештів та заборон на нерухоме майно;

- скасувати постанову Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 49902393;

- скасувати арешт та заборону відчуження з майна боржника , що накладено на підставі постанови Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 49902393;

- скасувати арешт та заборону відчуження з майна боржника , що накладено на підставі постанови Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 49902393».

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 червня 2021 року скаргу передано на розгляд судді Якусику О.В.

Розглянувши скаргу та додані до скарги матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статті 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Десятиденний строк для оскарження рішень та дій державного виконавця встановлений також статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Як визначено статтею 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Відповідно до частини першої статті 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19)

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник оскаржує постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, прийняту в межах відкритого ним виконавчого провадження № 49902393 та бездіяльність державного виконавця, пов`язану із незняттям арешту на майно боржника.

При цьому, скарга не містить жодних відомостей про оскаржувану постанову, в тому числі і дати її прийняття, а також пояснень заявника про те, коли він дізнався про прийняття оскаржуваної постанови, що унеможливлює перевірку судом дотримання скаржником вимог закону щодо строків оскарження такого рішення державного виконавця.

Разом з тим згідно із обставинами, наведеними у скарзі, її доводи ґрунтуються на тому, що судом апеляційної інстанції 16 квітня 2016 року у справі № 753/21039/15-ц було скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року, якою поновлено стягувачу строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа № 753/4687/14, за яким 25 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Матеріали скарги свідчать, що скаржник у серпні 2020 року звернувся до Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ з заявою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 49902393 від 25 січня 2016 року, у відповідь на яку 18 серпня 2020 року Дарницький ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ повідомив про відсутність у державного виконавця законних підстав для закінчення виконавчого провадження № 49902393.

Такими чином, зміст скарги свідчить про обізнаність скаржника принаймні з серпня 2020 року із відкритим стосовно нього виконавчим провадженням ВП № 49902393 та вжитими державним виконавцем заходами, спрямованими на примусове виконання виконавчого листа № 753/4687/14 від 12 жовтня 2015 року.

Натомість із скаргою на постанову державного виконавця та його бездіяльність щодо незняття арешту з майна та оголошення заборони на його відчуження скаржник звернувся до суду лише 25 червня 2021 року, тобто з пропуском десятиденного строку на звернення до суду із скаргою на вищевказані рішення та дії (бездіяльність) виконавця.

Клопотання про поновлення строку на подання скарги із зазначенням поважних причин пропуску такого строку у матеріалах справи відсутнє та скаржником не заявлялося.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду та поверненню скаржнику, що не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду з такою скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду із зазначенням поважних причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 126, 259-261, 449, п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність посадових осіб виконавчої служби - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику його право повторного звернення до суду з даною скаргою разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення з даною скаргою до суду та доказами поважності пропуску звернення із скаргою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Якусик