Справа № 591/8191/20
Провадження № 2/591/1109/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Сидоренко А.П.
з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Неговської Ірини Володимирівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток у праві власності на квартиру,
Позивачі ОСОБА_1 в особі адвоката Неговської І.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом і мотивують свої вимоги тим, що їм та ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 червня 2003 року на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач, проте, фактично у вказаній квартирі проживає лише відповідач, який систематично чинить позивачам перешкоди у користуванні майном, що змусило останніх звернутись до суду.
Рішенням Зарічного районного суду міста Суми по справі № 591/1223/18 від 31 серпня 2018 року зобов`язано відповідача не чинити перешкоди у користуванні спільною власністю, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , а також визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 наступним чином: позивачам виділено в користування кімнату площею 17,9 кв.м., а відповідачу ОСОБА_4 надано у користування кімнату площею 10,6 кв.м., кухню, ванну, вбиральню, коридор залишено у спільному користуванні.

Проте, відповідачем рішення не виконується та надалі чиняться перешкоди у користуванні спільним сумісним майном.

Оскільки тривалий час між позивачами та відповідачем виникають суперечки з приводу володіння, користування та розпорядження квартирою, для забезпечення можливого поділу квартири у майбутньому, бажають визначити частки співвласників квартири у розмірі ј частки кожному, а також припинити право спільної сумісної власності на квартиру.

Посилаючись на вказані обставини, просять постановити рішення, яким припинити право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визначити за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частку у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі по ј частини кожному.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29 березня 2021 року о 13 год. 00 хв.

29 березня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 15 липня 2021 року, 13 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне сповіщення про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду від 15 липня 2021 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу для розгляду по суті на 27 жовтня 2021 року на 13год 30 хв.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином, від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Неговської І.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19 червня 2003 року, серії НОМЕР_1 , квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , та членам його сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації житла від 11 червня 2003 року №173 (а.с. 9).

Факт належності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10).

Згідно копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 та Довідки про показники об`єкта нерухомого майна № 435663 від 08 жовтня 2020 року, виданої Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, загальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить - 47,8 кв.м, житлова площа - 29,5 кв.м. (а.с. 11-12, 13).

З копії довідки Управління «Центр з надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради №14.03-08/68835 від 29 жовтня 2020 року вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані:

ОСОБА_1 , 1958 року народження,

ОСОБА_2 , 1963 року народження,

ОСОБА_4 , 1981 року народження,

ОСОБА_3 , 1993 року народження (а.с.14).

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми по справі № 591/1223/18 від 31 серпня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні квартирою, задоволено.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні спільною власністю, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 наступним чином: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виділено в користування кімнату площею 17,9 кв.м., ОСОБА_4 надано у користування кімнату площею 10,6 кв.м., кухню, ванну, вбиральню, коридор залишено у спільному користуванні (а.с.15-16).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.

Згідно ст. 317 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За нормами ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

У ст. 355 ЦК України зазначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Цивільним кодексом України передбачено можливість виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та поділу майна, що є у спільній сумісній власності

Так, згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У відповідності до вимог статті 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як встановлено судом квартира з адресою: АДРЕСА_1 , набута учасниками спільної власності в порядку приватизації за їхньою спільною заявою у спільну сумісну власність, при відсутності доказів більшої чи меншої участі когось із них у надбанні майна, частки усіх співвласників є рівними,

Також, матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного письмового та нотаріально посвідченого договору між співвласниками про визначення розмір часток, а тому суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рівні та складають по 1/4 частці за кожним співвласником.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити, визначити їх частку зі спільної сумісної власності з ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності на вказану квартиру.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів також понесені ними та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток у праві власності на квартиру задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визначити за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частку у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі по ј частини кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 840 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 840 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце поживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивачка: ОСОБА_2 , місце поживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_3 , місце поживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце поживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.

Суддя А.П. Сидоренко