Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2021 Справа №607/17303/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л. за участю секретаря судового засідання Савіцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 57,00 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та на житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 51,9 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 після смерті якого відкрилася спадщина на вищевказане спірне майно. Враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем спадщину вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. За життя батько позивача не завершив державну реєстрацію права власності на житлові будинки, у зв`язку із чим позивач просить захистити її порушене право на вільне володіння майном, шляхом визнання права власності на спірні житлові будинки. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою суду 06 листопада 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Великобірківську селищну раду Тернопільського району Тернопільської області.

Ухвалою суду постановленою 18 грудня 2020 року без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Хлєбніков С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, попередньо надавши суду спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляду справи за відсутності уповноваженого представника ради, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини.

05 грудня 1948 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_1 виданого 24 березня 1977 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 червня 1958 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане повторно 10 липня 2020 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видане повторно 09 червня 2010 року), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 видане повторно 20 лютого 2007 року) є дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_6 виданий Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 05 травня 1996 року ОСОБА_1 03 травня 1980 року зареєструвала шлюб у Малоходачківській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області з ОСОБА_11 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 видане 11 січня 1982 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Тернопільської районного державної нотаріальної контори Степановою Р.Г. 02 грудня 1982 року на підставі заповіту посвідченого виконкомом Малоходачківської сільської Ради народних депутатів Тернопільського району 18 листопада 1981 року, зареєстрованого в реєстрі за №5 спадкоємцем майна ОСОБА_13 , яке складається з житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами є ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 354 від 01 липня 2020 року, житловий будинок АДРЕСА_1 до 21 лютого 2000 року значився за адресою АДРЕСА_2 .

За відомостями виконавчого комітету житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є тим самим будинком, відносно якого був складений заповіт ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 , що зазначається в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого 02 грудня 1982 року, крім того вказаний будинок відносить до колгоспного двору, головою якого на час смерті була ОСОБА_13 , інших членів колгоспного двору згідно погосподарського обліку немає, що вбачається з довідки Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №828 від 12 липня 2021 року.

Загальна площа житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 становить 34,1 кв.м., житлова площа - 25,4 кв.м., що вбачається з технічного паспорта виготовленого на замовлення ОСОБА_1 26 червня 2020 року ПП Фірмою «Матек».

Згідно довідки №356 від 01 липня 2020 року, виданої Великобірківською селищною радою, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рік побудови житлового будинку 1927 рік.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 виданого 16 грудня 1993 року.

Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів 30 листопада 1989 року на підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів № 236 від 28 листопада 1989 року засвідчено, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору,що складається з шести членів, головою якого є ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки №908 виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 02 червня 2021 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відносить до колгоспного двору головою якого був ОСОБА_5 , інші члени колгоспного двору: дружина - ОСОБА_9 , дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_11 , онук - ОСОБА_14 , онук - ОСОБА_15 .

Згідного технічного паспорту виготовленого станом на 21 березня 1990 року загальна площа житлового будинку по АДРЕСА_2 становить 57,0 кв.м., житлова площа - 41, 5 кв.м.

Відповідно до рішення Малоходачківської сільської ради №46 від 21 лютого 2000 року про зміну назв АДРЕСА_1 до 21 лютого 2000 року значився за адресою АДРЕСА_2 , що вбачається з довідки №353 виданої Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 01 липня 2020 року.

Згідно довідки №355 від 01 липня 2020 року, виданої Великобірківською селищною радою, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рік побудови житлового будинку 1962 рік.

Як вбачається із відповіді начальника Тернопільського районного бюро технічної інвентаризації №959 від 15.12.2020 року, за матеріалами бюро станом на 31.12.2012 року житловий будинок з прибудинковою загальною площею 57,00 м2, по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1989 року на підставі рішення виконкому №236 від 28.11.1989 року та записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №193. Державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 в бюро не проведена.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З врахуванням вищенаведених обставин справи, судом встановлено, що кожному з членів колгоспного двору житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав в рівних частках по 1/6 частці кожному - ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5) кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народжена після його смерті.

Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є позивач - дочка ОСОБА_1 та відповідачі: син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_16 . Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги.

На день смерті ОСОБА_5 разом з ним за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: дружина - ОСОБА_9 , дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_11 , онук - ОСОБА_14 , онук - ОСОБА_14 , що вбачається з довідки №357 виданої Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 01 липня 2020 року.

Згідно матеріалів справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, заповіти від імені померлого не складалися.

Крім того, згідно відповіді Державного нотаріального архіву Тернопільської області №1174/01-21 від 26.11.2020 року, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 не заводилась.

Спадкоємцями, що прийняли спадщину є дружина померлого ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_1 , які проживали із спадкодавцем на момент смерті та фактично вступили в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою №357 виданою Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 01 липня 2020 року, інших спадкоємців, які б прийняли у спадщину спірне майно не має.

Таким чином до позивача перейшла 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Право власності на будинковолодіння у спадкодавців, як членів колгоспного двору виникло до набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності ним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції.

Виходячи із наведеного, чинне на момент спорудження об`єкта нерухомості та виникнення у спадкодавців права власності на спірне будинковолодіння законодавство не пов`язувало виникнення останнього із державною реєстрацією. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності. А правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні.

При цьому, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, спадкодавцю - ОСОБА_5 , на момент смерті на праві власності належав житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 та 1/6 частка житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 належав ОСОБА_13 , як єдиному члену колгоспного двору та в порядку спадкування право власності за заповітом на нього набув ОСОБА_5 , тому враховуючи встановлені обставини справи суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 , щодо визнання права власності на житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 51,9 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки після смерті останнього спадщину, окрім позивача, також прийняла його дружина ОСОБА_9 .

Натомість суд не вбачає підстав для визнання права власності за ОСОБА_1 на цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 57,00 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки останній належить до колгоспного двору членами якого є інші особи, тому з метою не порушення прав власності інших співвласників, суд приходить до висновку про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/12 частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 57,00 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , враховуючи той факт, що після смерті останнього спадщину,окрім позивача, прийняла також дружина померлого ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 51,9 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 57,00 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 ЦПК України.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 , місце проживання - АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_11 , місце проживання - с. Малий Ходачків, Тернопільський район, Тернопільська область.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_12 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04394869, місцезнаходження - вул. Грушевського 53, смт. Великі Бірки, Тернопільського району Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич