Провадження № 2-о/638/298/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді Штих Т.В.,

за участю секретарки - Овчаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

16 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03 лютого 1962 року між нею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 03.02.1962 року. Згідно вказаного свідоцтва про одруження вбачається, що після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові - ОСОБА_5 , а їй как дружині також - ОСОБА_5 . 22 червня 1967 року на ім`я її чоловіка ОСОБА_4 був виданий ордер № 20553 серія А, в якому вказано, що сім`я якого складається з трьох чоловік, на право зайняття двох кімнат загальною площею 30,61 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 . Склад сім`ї вказано - ОСОБА_6 дружина та ОСОБА_6 дочка. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилась дочка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16.11.1967 року. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками вказані: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_8 . 18 лютого 1994 року було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Згідно вказаного свідоцтва вбачається, що квартира належить гр. ОСОБА_9 та членам його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . 03 лютого 1999 року заявниця отримала паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, в якому на українській мові її прізвище, ім`я та по-батькові вказано як - ОСОБА_1 . На російській мові - ОСОБА_6 . 29 квітня 1999 року заявниці було видано посвідчення серія НОМЕР_4 , в якому її прізвище, ім`я та по-батькові на українській мові вказано як - ОСОБА_1 . 19 серпня 1999 року заявниці було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_5 та її прізвище, ім`я та по-батькові на українській мові вказано як - ОСОБА_1 . 30 жовтня 2003 року її чоловіку було видано посвідчення серія НОМЕР_6 , в якому на українській мові прізвище, ім`я та по-батькові вказано як - ОСОБА_9 . 11 березня 2016 року її чоловіку було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 та прізвище на українській мові вказано як - ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 від 07.07.2020 року вбачається, що на українській мові прізвище чоловіка заявниці вказано як - ОСОБА_13 . Після смерті чоловіка, вона як дружина звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини. Однак, їй нотаріусом при ознайомленні з документами було пояснено, що її прізвище на українській мові ОСОБА_5 та прізвище її чоловіка на українській мові ОСОБА_13 вважаються як різні прізвища, що в подальшому є причиною не визнання заявниці як дружини під час оформлення спадщини. Нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду. Вищевикладене змусило заявника звернутись до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, поштою до суду надано заяву, в якій вона просить розглянути заяву про встановлення факту у її відсутності, вимоги, зазначені в заяві, підтримує та просить їх задовольнити. Також до суду надано додатково завірені нотаріально копії документів, викладених в заяві.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, поштою до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтвердження викладених фактів в заяві ОСОБА_1 . Також в заяві зацікавлена особа підтвердила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 її батьки, та між собою чоловік та дружина.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 1962 року між заявником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 03.02.1962 року. Згідно вказаного свідоцтва про одруження після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові - ОСОБА_5 , а заявнику как дружині також - ОСОБА_5 .

22 червня 1967 року на ім`я чоловіка заявника ОСОБА_4 був виданий ордер № 20553 серія А, в якому вказано, що сім`я якого складається з трьох чоловік, на право зайняття двох кімнат загальною площею 30,61 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 . Склад сім`ї вказано - ОСОБА_6 дружина та ОСОБА_6 дочка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у заявника та її чоловіка народилась дочка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16.11.1967 року. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками вказані: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_8 .

18 лютого 1994 року було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Згідно вказаного свідоцтва судом встановлено, що квартира належить гр. ОСОБА_9 та членам його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

03 лютого 1999 року заявниця отримала паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, в якому на українській мові її прізвище, ім`я та по-батькові вказано як - ОСОБА_1 , а на російській мові - ОСОБА_6 .

29 квітня 1999 року заявниці було видано посвідчення серія НОМЕР_4 , в якому її прізвище, ім`я та по-батькові на українській мові вказано як - ОСОБА_1 .

19 серпня 1999 року заявниці було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_5 та її прізвище, ім`я та по-батькові на українській мові вказано як - ОСОБА_1 .

30 жовтня 2003 року чоловіку заявниці було видано посвідчення серія НОМЕР_6 , в якому на українській мові прізвище, ім`я та по-батькові вказано як - ОСОБА_9 .

11 березня 2016 року чоловіку заявниці було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 та прізвище на українській мові вказано як - ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявниці помер. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 від 07.07.2020 року вбачається, що на українській мові прізвище чоловіка заявниці вказано як - ОСОБА_13 . Після смерті чоловіка, вона як дружина звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріусом було звернуто увагу на невідповідність прізвища заявниці та прізвища її померлого чоловіка та рекомендовано в судовому порядку звернутись для вирішення питання.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_9 були чоловіком та дружиною.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,6,212-215,256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) мали зареєстровані між собою шлюбні відносини.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була дружиною ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 03.02.1962 року.

Судовий збір вважати сплаченим заявником.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 27 жовтня 2021 року.

Суддя: Т.В. ШТИХ.