ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 648/733/21 Головуючий в 1 інстанції Рибас А.В.
Номер провадження 22-ц/791/1855/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Ясногородська О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України»), на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2021р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2021р. ОСОБА_1 завернулась до суду із позовом до ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява, із врахування заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтована тим, що із 02.01.2013 року позивач працює на посаді завідувача лабораторії особливо небезпечних інфекцій обласного лабораторного центру ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».

Наказом ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» № 1-Д від 15.02.2021р. їй оголошена догана за несвоєчасне внесення данних осіб до переліку позитивних результатів аналізів на COVID-19 методом ПЛР, яке мало місце 19.11.2020р.

Вважає протиправним зазначений наказ, оскільки дисциплінарне стягнення згідно цього наказу застосовано поза межами строку, встановленого ст. 148 КЗпП України, що є підставою для його скасування.

Наказом ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» №35-ОС від 23.02.2021 року її звільнено з посади на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами трудового розпорядку.

Незаконність звільнення позивач пов`язує з тим, що до моменту звільнення вона не мала жодних дисциплінарних стягнень, тоді як звільнення відбулось за дії, вчинені 21.01.2021р., тобто до часу накладання стягнення у вигляді догани згідно наказу від 15.02.2021р. №1-д, що виключає систематичність невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами трудового розпорядку.

Крім того зазначає, що наказ про звільнення не містить конкретних фактів допущеного нею невиконання або неналежного виконання покладених трудових обов`язків.

Просить визнати протиправним та скасувати накази ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» № 1-Д від 15.02.2021р. та №35-ОС від 23.02.2021р. Поновити її на посаді завідувача лабораторії та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2021р. позовні вимоги задоволено частково.

Суд вирішив:

Визнати протиправним та скасувати наказ ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» №35-ОС від 23.02.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача лабораторії особливо небезпечних інфекцій.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача лабораторії особливо небезпечних інфекцій ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» з 23.02.2021 року.

Стягнути з Державної установи «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 107 350,76 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 4540 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Рішення суду мотивовано тим, що 19.11.2020 року проведено лабораторні дослідження зразків біоматеріалів, за результатом яких отримано позитивний результат аналізу чотирьох осіб, проте ці результати не були внесені до переліку позитивних результатів та не передано до відділу особливо небезпечних інфекцій ДУ « Херсонський ОЛЦ МОЗ України» та до КНП «Білозерський ЦПМСД», що є порушенням п.2 посадової інструкції завідувача лабораторії особливо небезпечних інфекцій ДУ «Херсонський ОЛЦ МОЗ України», затвердженої 03.01.2016 року.

Судом встановлено, що наказ № 1-д від 15.02.2021р. про застосування стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 є правомірним, обґрунтованим, винесений в порядку та строки, передбачені КЗпП України, оскільки про вчинений проступок відповідачу стало відомо з листа головного лікаря КНП «Білозерський ЦПМСД» від 29.01.2021 року за №89, а тому вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Також судом встановлено, що звільнення позивачки не відповідає вимогам закону, оскільки у наказі №35-ОС від 23.02.2021 року про звільнення ОСОБА_1 не наведено систематичності порушення посадових обов`язків, що передували звільненню, та за які вже були застосовані заходи дисциплінарного стягнення.

Суд визнав встановленим, що на час вчинення порушення 21 січня 2021р., дисциплінарні стягнення до позивача не застосовувались. Вказані обставини свідчать про відсутність систематичних порушень та виключає можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

В апеляційній скарзі представник Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» просить рішення суду у задоволеній частині позовних вимог скасувати і постановити нове рішення про відмову у їх задоволенні з тих підстав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, судом не враховано, що станом на час звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу від 23.02.2021р. до неї вже застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді догани за наказом від 15.02.2021р., що свідчить про систематичність порушення нею посадових обов`язків та є підставою для звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегією суддів встановлені таки обставини.

Трудовим договором, за визначенням ч.1 ст.21 КЗпП України, є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 02.01.2013 року працювала на посаді завідувача лабораторії особливо небезпечних інфекцій, лікаря-бактеріолога вищої кваліфікаційної категорії відділу дослідження біологічних факторів в Державній установі «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», що підтверджується наказом №2-ОС виданим 02.01.2013 р. та копією трудової книжки позивача.

Відповідно до наказу ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» за №1-д, від 15.02.2021 року на підставі акту службового розслідування від 12.02.2021 року, за неналежне виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, допущену недбалість при підготовці документів, завідувачу лабораторії особливо небезпечних інфекцій ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» - ОСОБА_1. винесено догану.

Вирішуючи питання про правомірність дій роботодавця при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани у зв`язку з неналежним виконанням вищевказаних обов`язків завідувачем лабораторії ОСОБА_1 , суд визнав встановленим, що позитивний результат на COVID-19 методом ПЛР від 19.11.2020 року №4343 було підготовлено та направлено до КНП «Білозерський ЦПМСД» тільки 03.02.2020 року, після отримання запиту головного лікаря цього закладу, що є порушенням п.2 Посадової інструкції завідувача лабораторії, затвердженої 3.01.2016р

Наказ № 1-д від 15.02.2021р. про застосування дисциплінарного стягнення (оголошення догани) ОСОБА_1 є правомірним, обґрунтованим, винесеним в порядку та строки передбачені КЗпП України, оскільки про вчинений проступок відповідачу стало відомо з листа головного лікаря КНП «Білозерський ЦПМСД» від 29.01.2021 року за №89, а тому вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Рішення суду щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу №1-д від 15.02.2021р. не оскаржене, а тому апеляційним судом не переглядається.

Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказу ДУ «Херсонський обласний лабораторний цент контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» №35-ОС від 23.02.2021р., поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За правилами п.3 ч.1 ст.40 КЗпП трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Отже, кваліфікуючими ознаками підстав для звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків є сукупність таких умов :

- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;

- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності;

- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним;

- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;

- з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Аналогічний висновок викладений постанові ВС від 22.07.2019 у справі № 363/4221/16-ц

Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер. (Постанова ВС від 26.02.2020 у справі № 757/14922/17ц). )

При цьому, систематичним невиконанням обов`язків вважається саме таке, що вчинене працівником, який вже раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (подібні висновки викладені у Постановах ВС від 12.02.2020 у справі № 345/472/19, від 07.05.2020 у справі № 333/1839/19, від 08.04.2020 у справі № 554/9453/15-ц, від 03.06.2020 у справі № 766/7760/17).

Тобто звільнення за систематичне порушення посадових/робочих обов`язків можливе лише щодо працівників, які вже притягались до відповідальності, однак такі заходи відповідальності не мали належного впливу на працівника та порушення повторилось.

Щодо попередніх стягнень, належить враховувати ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю (тобто не минуло одного року) або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП) - таке розуміння відповідних положень КЗпП, наведене в п. 23 ППВСУ від 6.11.1992р. № 9, і досі не втрачає своєї актуальності, що підтверджують Постанови ВС від 20.01.2020 у справі № 466/150/17, від 26.02.2020 у справі № 757/14922/17ц.

Для дотримання відповідної процедури роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього попереднього стягнення та коли. Тобто необхідна саме наявність застосованого й такого, що не втратив юридичної сили стягнення, що передувало новому порушенню, а не просто фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення (Постанова ВС від 27.02.2020 у справі № 266/7382/18.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про поновлення на роботі позивач, обґрунтовуючи підстави заявленого позову, порушення своїх прав пов`язувала із тим фактом, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення згідно наказу №35-ос від 23.02.2021р. застосоване відповідачем за відсутності для цього підстав та з порушенням встановленого порядку.

Крім того, за приписами ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку

Статтею 149 цього Кодексу встановлений порядок застосування дисциплінарного стягнення, за яким власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, а при обранні стягнення має врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 допустила порушення п.2 посадової інструкції завідувача лабораторії особливо небезпечних інфекцій ДУ «Херсонський ОЛЦ МОЗ України», затвердженої 03.01.2016 року, оскількирезультати лабораторного дослідження від 19.11.2020р. без поважних причин були несвоєчасно направлені за призначенням лише 3.02.2021р.

Вказаний проступок виявлено відповідачем 3.02.2021р., після чого наказом № 1-д від 15.02.2021р. застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що підставою звільнення було допущене ОСОБА_1 порушення посадових обов`язків, яке відбулось 25.12.2020р.

Судом встановлено, що за електронним направленням № 369 від 24.12.2020р. до КНП «Генічеський ЦПМСД» надісланий негативний результат аналізу на COVID-19 методом ПЛР.

Проте, ОСОБА_1 не здійснила перевірку інформації результатів цього лабораторного дослідження по програмі Мед Ейр та реєстраційного журналу лабораторії, надала вказівку фельдшеру-лаборанту Сербіній І.В. надрукувати і особисто продиктувала протилежний (позитивний) результат лабораторного дослідження аналізу біологічного матеріалу цієї ж особи № 369 від 25.12.2020р., який переданий КНП «Генічеський ЦПМСД».

Про наявність двох протилежних результатів лабораторного дослідження відповідачу стало відомо 26.01.2021р. (а.с.77).

Акт службового розслідування та встановлення обставин порушення посадових обов`язків ОСОБА_1 складено 28.01.2021р. (а.с.80-81). Крім того, ОСОБА_1 надала письмові пояснення від 26.01.2021р. (а.с.83-84).

Таким чином, порушення посадових обов`язків, що стало підставою для звільнення, ОСОБА_1 допустила 25.12.2020р., яке виявлено адміністрацією установи за наслідками проведеного службового розслідування згідно складного акту від 10.02.2021р. Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення накладено наказом № 35-ос від 23.02.2021р.

За передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку

Враховуючи ту обставину, що на час вчинення 25.12.2020р. наведеного порушення посадових обов`язків, заходи дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 не застосовувались, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність передбачених п.3 ст. 40 КЗпП України підстав для накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Не спростовують цей висновок суду доводи апеляційної скарги про те, що позивачка звільнена після застосування до неї дисциплінарного стягнення наказом №1-д від 15.02.2021р, оскільки необхідною умовою для звільнення з підстав п.3 ст. 40 є застосування дисциплінарного стягнення, яке передувало б порушенню позивачкою посадових обов`язків 25.12.2020р.

Сам факт застосування до позивачки дисциплінарного стягнення наказом від 15.02.2021р. після вчинення 25.12.2020р. порушення свідчить про відсутність встановлених п.3.ст. 40 КЗпП України підстав для звільнення.

Ухвалюючи рішення про поновлення позивачки на посаді суд правомірно керувався нормами ст.235 названого Кодексу та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу, розмір якого доводами апеляційної скарги не заперечений.

Враховуючи, що суд першої інстанції при розгляді справи встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам та вірно застосував норми матеріального права, підстави для скасування ухваленого рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 367, 374,375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2021р.залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку до Верховного Суду може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2021 року.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.В.Кутурланова

______________ В.В.Майданік