Провадження № 2/522/3008/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.12.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що він, ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає разом зі своїм малолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі на 6 поверсі за адресою : АДРЕСА_1 , з 03 серпня 2011 року по теперішній час. Згідно Реєстру адвокатів України Національної асоціації адвокатів України, квартира за адресою : АДРЕСА_1 , є робочим місцем адвоката.

Квартира поверхом вище (7 поверх) за адресою : АДРЕСА_2 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з 25.01.2013 року належить - ОСОБА_4 . Весь час володіння квартирою ОСОБА_4 здає її в оренду, в ній проживали різні сім`ї, особи різних національностей, як тривалий час так і короткотривалий, деякий час квартира здавалась подобово.

Вказував, що з початку вересня 2020 року квартиру ОСОБА_4 орендували 5 (п`ять) осіб віком 18 - 24 роки, які з першого дня почали поводитись себе зухвало, зверхньо до правил добросусідства, щоденно порушували ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", розпивали алкогольні напої та вживали тютюнові вироби як на вході в будинок, так і в будинку, на зауваження реагували агресивно. Протягом вересня 2020 року Позивач о намагався вплинути на орендарів квартири АДРЕСА_3 , неодноразово звертаючись до них з проханням не порушувати ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", поводити себе тихіше, не заважати Позивачу та його малолітній дитині працювати та відпочивати, проте у відповідь лунало те, що вони орендують квартиру та платять за неї достатньо, а саме 15 000 грн. та комунальні послуги, а тому можуть робити все, що завгодно.

Зазначав, що 07 жовтня 2020 року з квартири, що належить ОСОБА_4 , з 22:00 до 02:00 наступного дня доносився гучний шум разом з гучною музикою, було чути, що відбувається вечірка. 08 жовтня 2020 року до Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одеса ГУНП в Одеській області Позивачем подана Заява з проханням притягнути винних осіб до відповідальності (зареєстрована до ЄО №25642, копія додається).

Проте вже через три дні, 11 жовтня 2020 року орендарі квартири - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийшли до Позивача на 6 поверх, грюкали в двері та вчинили сварку, погрожували Позивачу та його дитині. Невдовзі Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до дільничного офіцера поліції із Заявами про те, що Позивач нібито висловлювався нецензурною лайкою.

12 жовтня 2020 року дільничним офіцером поліції СП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Мартинюком А.О. відібрано пояснення у консьєржа будинку по АДРЕСА_4 ОСОБА_6 .. Так, консьєрж будинку повідомила, що «стала свідком як жителі з 28 кв. дівчата та хлопці вживали алкогольні напої та курили на лавці в арці будинку. Ці люди орендують квартиру у хазяїна…».

Посилався на те, що 20 жовтня 2020 року Постановою ГАА № 008443 по справі про адміністративне правопорушення дільничний офіцер поліції СП Шевченківського ВП Приморського ВП Яковецький М.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м.Татарбунари, місце проживання - АДРЕСА_2 , встановив : 07.10.2020 року з 22:00 до 02:00 ранку ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5 , гучно слухав музику, чим порушив тишу. Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 182 тКпАп, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. В своїх поясненнях ОСОБА_2 20 жовтня 2020 року пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 з своїм другом ОСОБА_3 та своєю дівчиною, 07 жовтня 2020 року до них навідалися друзі та вони гучно слухали музику після 22:00. Крім того, 11 жовтня 2020 року він разом з ОСОБА_3 прийшов до квартири сусіда, який робив їм зауваження щодо дотримання тиші з метою «врегулювання конфлікту».

20 жовтня 2020 року Постановою ГАА № 008444 по справі про адміністративне правопорушення дільничний офіцер поліції СП Шевченківського ВП Приморського ВП Яковецький М.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - смт. Тарутино, місце проживання - АДРЕСА_2 , встановив: 07.10.2020 року з 22:00 до 02:00 ранку ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_5 , гучно слухав музику, чим порушив тишу. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 182 КУпАп, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. В своїх поясненнях ОСОБА_3 20 жовтня 2020 року пояснив, що проживає за адресою : АДРЕСА_2 зі своєю дівчиною та з своїм другом ОСОБА_2 , 07 жовтня 2020 року до них навідалися друзі та вони гучно слухали музику після 22:00. 11 жовтня приблизно о 14:30 він разом з ОСОБА_2 пішли до квартири сусіда, який неодноразово робив їм зауваження з приводу порушення ними тиші.

Отже, на думку позивача, з пояснень Відповідачів слідує, що останні проживають в квартирі разом зі своїми дівчинами, учетвером. Особи жіночої статі, що проживають разом з Відповідачами, уникають спілкування з дільничними офіцерами поліції, на виклики не з`являлись, їх особи ними не встановлені, до відповідальності за порушення тиші не притягнуті.

Листом № 36/1-25642 від 30.10.2020 року начальник Шевченківського відділення поліції повідомив Позивача, що «07.10.2020 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходячись у своєму житлі за адресою : АДРЕСА_2 голосно слухали музику після 22:00 та до 02:00 години. В подальшому, 11.10.2020 між Вами та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого Ви, перебуваючи в коридорі загального користування на шостому поверсі житлового будинку АДРЕСА_4 , висловилися нецензурною лайкою. Відносно Вас було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КпАП, котрий направляється до Приморського районного суду м.Одеси для прийняття рішення згідно чинного законодавства України». Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03 листопада 2020 року по справі № 522/19250/20, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно Позивача ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, суд встановив, що сусіди поверхом вище ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийшли до Позивача та вчинили сварку. Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП, провадження у справі закрив.

Посилався на те, що притягнення Відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не вплинуло на дотримання ними вимог ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", гучна музика, гуркіт, крики, сміх, пересування меблів та кидання важких предметів на підлогу, продовжились (відеозаписи та аудіо файл додано до позовної заяви на CD-R). Неодноразово протягом жовтня-листопада 2020 року відповідачі порушували тишу, на вимоги викликаних позивачем працівників поліції не реагували. Позивач вважає, що майже щоденне порушення норм ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» Відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановленими особами пов`язане з почуттям безкарності у зв`язку з не притягненням їх до адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинені ними протягом трьох останніх місяців.

Позивач вважає, що протиправними діями та поведінкою відповідачів йому завдано моральну та матеріальну шкоду. Посилався на те, що протиправна поведінка Відповідачів позбавляє його, позивача, та малолітнього сина можливості мати спокій та нормальний сон вночі, призводить до порушення біоритмів життя, негативно впливає на працездатність та спілкування з оточуючими. У результаті систематичного порушення тиші, у Позивача сталось погіршення здоров`я, що виразилось у порушенні сну, нервовості, дратівливості, болях у серці. В жовтні 2020 року Позивач звернувся до лікаря невропатолога КНП «Консультативно - діагностичний центр № 6» м.Одеса. Згідно Виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , лікарем - невропатологом поставлений діагноз «церебральна ангідистонія, нейроциркуляторна дисфункція. Астено - невротичний синдром. Інсомнія. Погіршення здоров`я пов`язане з тривалим стресом, що виник в результаті конфлікту з квартирантами поверхом вище». Станом на 08 грудня 2020 року розмір витрат на ліки складає 2743,95 грн., саме вказану суму позивач просив стягнути солідарно із відповідачів.

Із приводу моральної шкоди позивач вказував, що остання полягає у систематичних душевних стражданнях, викликаних протиправними діями відповідачів, а саме: систематичним порушення порядку та спокою співжиття, образах, ігноруваннях та насміханнях на зауваження тощо. Розмір моральної шкоди, завданої Позивачу протиправними діями Відповідачів, станом на 08 грудня 2020 року - 15 000 грн..

За викладеного звернувся до суду з дійсним позовом.

До суду 22.12.2020 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року провадження у справі було відкрито з призначенням до розгляду в підготовчому засіданні на 22.02.2021 року.

Від відповідача ОСОБА_4 12.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.59-74).

Позивачем 09.02.2021 року були збільшенні позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 19 428, 56 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. (а.с.88-103).

Також 09.02.2021 року ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, в якій просив доводи ОСОБА_4 , викладені у відзиві, відхилити, позовні вимоги задовольнити.

Збільшення позовних вимог були прийняті судом до розгляду протокольною ухвалою 22.02.2021 року. Вирішено питання про виклик свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Розгляд справи було відкладено на 29.03.2021 року.

За клопотанням представника ОСОБА_4 , розгляд справи 29.03.2021 року був відкладений на 26.04.2021 року.

Позивачем 19.04.2021 року до суду були подані додаткові пояснення на позов (а.с.131-157), згідно яких зазначив, що 14 січня 2021 року о 23 годині 42 хвилини до квартири, в якій мешкає він із сином, прийшли чотири особи, серед яких був мешканець квартири поверхом вище ОСОБА_2 , та вчинили сварку, під час якої в коридорі загального користування на шостому поверсі за адресою : АДРЕСА_4 , висловлювались нецензурною лайкою, чим порушили громадський порядок, про що ним було подано Заяву в поліцію. Відносно відповідача ОСОБА_2 30 січня 2021 року складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 145177 про те, що він 14 січня 2021 року о 23 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_4 гучно висловлювався нецензурною лайкою чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Свою вину відповідач ОСОБА_2 визнав. Позивач додатково зазначив, що того ж дня відносно ОСОБА_2 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 145179 про те, що він 18.12.2020 року о 23 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 гучно слухав музику та кричав, чим порушив тишу та спокій громадян, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП (повторно протягом року). Матеріали відносно ОСОБА_2 передані до Приморського районного суду м.Одеси. Справа № № 522/3729/21 перебуває в провадженні судді Коваленко В.М… При цьому, ОСОБА_2 вже не вперше висловлюватись нецензурною лайкою відносно інших осіб в громадських місцях, про що свідчать відомості з сайту судової влади щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Позивач зазначив, що інша особа, яку запросив ОСОБА_2 для влаштування сварки у нічний час - ОСОБА_11 , відносно якого в Провадженні Приморського районного суду судді Єршової Л.С. перебуває справа № 522/3694/21. Так, 30 січня 2021 року відносно ОСОБА_11 складено Протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ 145178 про те, що він 14 січня 2021 року о 23 год. 40 хв. за адресою АДРЕСА_4 на шостому поверсі у коридорі загального користування висловлювався нецензурною лайкою та показав непристойний жест (середній палець), чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Отже, на думку позивача, своїми діями Відповідач ОСОБА_2 зловмисно завдавав шкоди йому та сину позивача, систематично влаштовуючи сварки та порушуючи тишу та спокій, що стало наслідком порушення стану його здоров`я.

У підготовче засідання призначене на 13.10.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив позовні вимоги до ОСОБА_4 залишити без розгляду. Інші позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Справу просив розглядати за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, представник ОСОБА_12 надав заяву, в якій підтримав заяву щодо залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_4 , зазначення питання просив вирішити без його участі та участі ОСОБА_4 .

Інші учасники справи також не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не надано.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 01.07.2021 року.

У судовому засіданні 01.07.2021 року був присутній позивач, який збільшенні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, також заявився представника ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , який позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

По справі було оголошено перерву до 14.09.2021 року у зв`язку з неявкою інших відповідачів та для виклику свідків.

У судовому засіданні 14.09.2021 року надав свої пояснення як свідок ОСОБА_10 , на допиті інших осіб позивач не наполягав. По справі було оголошено перерву до 13.10.2021 року для повторного сповіщенні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У судове засідання призначене на 13.10.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив позовні вимоги до ОСОБА_4 залишити без розгляду. Інші позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Справу просив розглядати за його відсутністю.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, представник ОСОБА_12 надав заяву, в якій підтримав заяву щодо залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_4 , зазначення питання просив вирішити без його участі та участі ОСОБА_4 ..

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не надано.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року заяву позивача було задоволено та позовні вимоги до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишені без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Суд, зважаючи на належне сповіщення сторін, на підставі ст. 223 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності позивача та відповідачів, сповіщених належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 23.10.2021 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши докази, прийшов до наступних висновків.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі на 6 поверсі за адресою : АДРЕСА_1 , з 03 серпня 2011 року по теперішній час.

Згідно Реєстру адвокатів України Національної асоціації адвокатів України, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є робочим місцем позивача як адвоката.

Квартира поверхом вище (7 поверх) за адресою : АДРЕСА_2 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з 25.01.2013 року належить ОСОБА_4 .

Згідно обставин позову та пояснень сторін, вказану квартиру ОСОБА_4 здає в оренду.

Згідно пояснень позивача, що не спростовано відповідачами, з початку вересня 2020 року квартиру ОСОБА_4 орендували 5 (п`ять) осіб віком 18 - 24 роки, які з першого дня почали поводитись себе зухвало, зверхньо до правил добросусідства, порушували ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", розпивали алкогольні напої та вживали тютюнові вироби як на вході в будинок, так і в будинку, на зауваження реагували агресивно.

Зокрема, 07 жовтня 2020 року з квартири, що належить ОСОБА_4 , з 22:00 до 02:00 наступного дня доносився гучний шум разом з гучною музикою, було чути, що відбувається вечірка.

З цього приводу позивач звернувся 08 жовтня 2020 року до Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одеса ГУНП в Одеській області з проханням притягнути винних осіб до відповідальності (зареєстрована до ЄО №25642).

У подальшому, 11 жовтня 2020 року, орендарі квартири - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийшли до Позивача на 6 поверх, грюкали в двері та вчинили сварку, погрожували Позивачу та його дитині. Невдовзі Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до дільничного офіцера поліції із Заявами про те, що Позивач нібито висловлювався нецензурною лайкою.

12 жовтня 2020 року дільничним офіцером поліції СП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Мартинюком А.О. відібрано пояснення у консьєржа будинку по АДРЕСА_4 ОСОБА_6 . Так, консьєрж будинку повідомила, що «стала свідком як жителі з 28 кв. дівчата та хлопці вживали алкогольні напої та курили на лавці в арці будинку. Ці люди орендують квартиру у хазяїна…»

20 жовтня 2020 року Постановою ГАА № 008443 по справі про адміністративне правопорушення дільничний офіцер поліції СП Шевченківського ВП Приморського ВП Яковецький М.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м.Татарбунари, місце проживання - АДРЕСА_2 , встановив, що 07.10.2020 року з 22:00 до 02:00 ранку ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5 , гучно слухав музику, чим порушив тишу. Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 182 КУпАП, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 20 жовтня 2020 року пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 з своїм другом ОСОБА_3 та своєю дівчиною, 07 жовтня 2020 року до них навідалися друзі та вони гучно слухали музику після 22:00. Крім того, 11 жовтня 2020 року він разом з ОСОБА_3 прийшов до квартири сусіда, який робив їм зауваження щодо дотримання тиші з метою «врегулювання конфлікту».

20 жовтня 2020 року Постановою ГАА № 008444 по справі про адміністративне правопорушення дільничний офіцер поліції СП Шевченківського ВП Приморського ВП Яковецький М.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - смт. Тарутино, місце проживання - АДРЕСА_2 , встановив: 07.10.2020 року з 22:00 до 02:00 ранку ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_5 , гучно слухав музику, чим порушив тишу. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 182 КУпАп, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

У своїх поясненнях ОСОБА_3 20 жовтня 2020 року пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 зі своєю дівчиною та з своїм другом ОСОБА_2 , 07 жовтня 2020 року до них навідалися друзі та вони гучно слухали музику після 22:00. 11 жовтня приблизно о 14:30 він разом з ОСОБА_2 пішли до квартири сусіда, який неодноразово робив їм зауваження з приводу порушення ними тиші.

Згідно листа № 36/1-25642 від 30.10.2020 року начальника Шевченківського відділення поліції, адресованого ОСОБА_1 , «07.10.2020 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходячись у своєму житлі за адресою : АДРЕСА_2 голосно слухали музику після 22:00 та до 02:00 години. В подальшому, 11.10.2020 між Вами та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого Ви, перебуваючи в коридорі загального користування на шостому поверсі житлового будинку АДРЕСА_4 , висловилися нецензурною лайкою. Відносно Вас було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КпАП, котрий направляється до Приморського районного суду м. Одеси для прийняття рішення згідно чинного законодавства України».

Суд вбачає, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року по справі № 522/19250/20, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно Позивача ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, суд встановив, що сусіди поверхом вище ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийшли до Позивача та вчинили сварку. Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП, провадження у справі закрив.

У подальшому, 30.10.2020 року, 17.11.2020 року, 20.11.2020 року та 27.11.2020 року, відповідачі вночі (переважно з 22 год.) порушували тишу (гучно грала музика, було чутно крики та галас) та з цього приводу вночі позивач звертався до правоохоронних органів, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про виклик від 18.11.2020 року, 20.11.2020 року, 27.11.2020 року.

Із приводу звернення позивача за повідомленням № 27565 від 02.11.2020 року, Шевченківським ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі в листі від 25.11.2020 року повідомлено, що при опрацюванні заяви відвідувалась адреса АДРЕСА_2 , де встановити мешканців не надалося можливим у зв`язку з тим, що двері ніхто не відчиняв та на запрошення ніхто не прибув.

У подальшому, позивач викликав патрульних 03.12.2020 року, та згідно листа Шевченківського ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі від 15.12.2020 року (а.с.96) встановити мешканців квартири за адресою АДРЕСА_2 , не вдалося, двері квартири ніхто не відчиняв. На запрошення про необхідність прибуття до поліцейської станції №5 ніхто з мешканців не прибув.

Згідно відповіді Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції від 16.01.2021 року на адвокатський запит позивача як адвоката (а.с.98), позивач ОСОБА_1 дійсно 18.11.2020 року, 20.11.2020 року, 27.11.2020 року, 18.12.2020 року звертався до відділення поліції з приводу порушення тиші за адресою АДРЕСА_2 , оскільки квартиранти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 поводять себе гучно та заважають відпочивати.

Згідно відповіді Шевченківського ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі від 16.12.2020 року на адвокатський запит позивача як адвоката (а.с.97), від ОСОБА_1 надходили звернення про повторне порушення правил тиші в м. Одесі гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. У ході виконання даних звернень неодноразово відвідувалось їх місце проживання, проте двері ніхто не відчиняв, а на залишенні запрошення для дачі пояснень до поліцейської станції ніхто не прибув. На телефонні дзвінки не відповідають. У зв`язку з чим підтвердити факт правопорушення та притягнути винних за це осіб не надалося можливим.

У подальшому, 14 січня 2021 року, о 23 годині 42 хвилини до квартири, в якій позивач разом із сином, прийшли чотири особи, серед яких був мешканець квартири поверхом вище ОСОБА_2 , які з причини звернень позивача до правоохоронних органів, вчинили сварку, під час якої в коридорі загального користування на шостому поверсі за адресою: АДРЕСА_4 , висловлювались нецензурною лайкою, чим порушили громадський порядок.

24 січня 2021 року ОСОБА_2 надав дільничному інспектору поліції пояснення, в яких, серед іншого повідомив, що «у моего дяди ОСОБА_13 по адресу АДРЕСА_2 есть квартира. Я с ним встретился и мы договорились о том что я и мои друзья ОСОБА_14 (ныне моя девушка) будем проживать в этой квартире, при этом я безплатно, а мои друзья будут платить за аренду в сумме 400 доларов».

30 січня 2021 року відносно ОСОБА_2 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 145177 про те, що він 14 січня 2021 року о 23 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_4 гучно висловлювався нецензурною лайкою чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Свою вину відповідач ОСОБА_2 визнав.

Того ж дня відносно ОСОБА_2 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 145179 про те, що він 18.12.2020 року о 23 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 гучно слухав музику та кричав, чим порушив тишу та спокій громадян, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП (повторно протягом року).

Матеріали відносно ОСОБА_2 передані до Приморського районного суду м. Одеси. Справа №522/3729/21 перебуває в провадженні судді Коваленко В.М.

Постановою суду від 08.07.2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Інша особа, яка була разом із відповідачем ОСОБА_15 14.01.2021 року,- ОСОБА_11 та відносно нього 30.01.2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 145178 про те, що він 14 січня 2021 року о 23 год. 40 хв. за адресою АДРЕСА_4 на шостому поверсі у коридорі загального користування висловлювався нецензурною лайкою та показав непристойний жест (середній палець), чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Справа відносно ОСОБА_11 перебуває в провадженні Приморського районного суду судді Єршової Л.С. (справа № 522/3694/21).

Постановою суду від 06.05.2021 року провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Звертаючись до суду з дійсним позовом, позивач просив стягнути із відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі 19 428, 56 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. (а.с.88-103).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частини перша статті 15 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, серед іншого, відшкодування моральної (немайнової) та матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що у урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1167 цього Кодексу визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, визначення розміру заподіяних моральних страждань покладається на розсуд суду, з урахуванням конкретних обставин справи та доказів, наданих сторонами.

У контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер.

За загальним правилом відповідальність за завдання шкоди настає за наявності всіх елементів складу правопорушення: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою, а такожвини.

Відшкодування шкоди можливе, коли це передбачено законодавством, що визначає порядок і умови її відшкодування. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб та не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники квартири зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням.

Також, відповідно до ст. 7 Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік (Закон України від 24.06.1981 року № 5150-X) громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями і правил соціалістичного співжиття, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами з метою особистої наживи, одержання нетрудових доходів та в інших корисливих цілях, а також на шкоду інтересам суспільства.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" , шум на захищених об`єктах (жилих будинків і прибудинкових територіях) при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Проведення на захищених об`єктах ремонтних робіт, що супроводжуються шумом, забороняється у робочі дні з двадцять першої до восьмої години, а у святкові та неробочі дні - цілодобово. Власник або орендар приміщень, у яких передбачається проведення ремонтних робіт, зобов`язаний повідомити мешканців прилеглих квартир про початок зазначених робіт. За згодою мешканців усіх прилеглих квартир ремонтні та будівельні роботи можуть проводитися також у святкові та неробочі дні. Шум, що утворюється під час проведення будівельних робіт, не повинен перевищувати санітарних норм цілодобово.

Передбачені частинами другою, третьою та четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмежень певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки:

1) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

2) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму за межі таких приміщень;

3) попередження та/або ліквідації наслідків аварій, стихійного лиха, інших надзвичайних ситуацій;

4) надання невідкладної допомоги, попередження або припинення правопорушень;

5) попередження крадіжок, пожеж, а також виконання завдань цивільної оборони;

6) проведення зборів, мітингів, демонстрацій, походів, інших масових заходів, про які завчасно сповіщено органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування;

7) роботи обладнання і механізмів, що забезпечують життєдіяльність жилих і громадських будівель, за умов ужиття невідкладних заходів щодо максимального обмеження проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

8) відзначення встановлених законом святкових і неробочих днів, днів міст, інших свят відповідно до рішення місцевої ради, проведення спортивних змагань;

9) проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів у заборонений час за погодженням із уповноваженим органом місцевого самоврядування в порядку, передбаченому правилами додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окрему, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що дійсно відповідачі неодноразово порушували вимоги чинного законодавства та вимоги щодо тиші у нічний час. Отже, очевидним є факт, що протиправні дії відповідачів пов`язані із систематичним порушенням порядку та спокою співжиття позивача.

Між тим, із приводу вимог позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 19 428, 56 грн., то в цій частині вимог суд відмовляє, виходячи із недоведеності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідачів та майновими збитками позивача, що зокрема полягають у придбанні медикаментів, звернення за медичною допомогою тощо.

Надана позивачем значна кількість квитанцій та чеків на купівлю ліків сама по собі не може підтверджувати факт заподіяння позивачу майнової шкоди саме з боку відповідачів, а також не свідчить про те, що останні були придбанні саме на користь позивача та були необхідні, внаслідок подій, які відбувались протягом 2020 року -2021 року.

За викладеного, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє.

Із приводу вимог щодо відшкодування в солідарному порядку моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., то суд вбачає, що дійсно неправомірними діями відповідачів порушується спокій позивача.

У разі завдання моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. При цьому, якщо шкоду завдано спільно, тобто взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром, заподіювачі шкоди несуть перед потерпілим солідарну відповідальність (ст. 1190 ЦК).

Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачами правил користування приміщеннями житловими будинків, у зв`язку з чим, вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості вважає за можливе в солідарному порядку стягнути із відповідачів на користь позивача відшкодування моральної шкоди у загальному розмірі 2000 грн..

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 15-16, 22-23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 43, 49, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 210, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 353-354 ЦПК України; суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) судовий збір з кожного по 420 грн. 40 коп..

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення виготовлено 23.10.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.