Справа № 661/3696/21
Провадження № 2/661/1081/21
01 листопада 2021 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Червоненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Петрової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка, Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
встановив:
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на те, що остання згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2021 року є власницею квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що на порушення пп. 4.1.3. п. 4.1. цього договору відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстраційного обліку у вказаній квартирі до 28.08.2021 року, не є членом її сім`ї та понад три роки в ній не проживає, а тому просить визнати його таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заперечень проти заочного розгляду справи не надходило.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, її представника та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 27.08.2021 року приватним нотаріусом Сушком Т.В., зареєстрованим за № 1739 та витягами за № 272166139 , № 272168183 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Згідно довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради від 01.09.2021 року вих. № 04-04/5504, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 .
З акту відсутності особи за місцем реєстрації від 01.09.2021 року, складеного депутатом Новокаховської міської ради Херсонської області Афанасьєвим О.І., слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2015 року по теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
У відповідності до положень глави 6 ЖК УРСР, особа набуває право користування жилим будинком, квартирою, що належить громадянинові, в силу сімейних відносин з ним або на підставі договору найму, укладеного нею або членом її сім`ї з власником будинку.
Згідно абзацу другого пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на жиле приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Частиною першою статті 401 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
У відповідності до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідач відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого 27.08.2021 року приватним нотаріусом Сушком Т.В. та зареєстрованого за № 1739, разом з іншими співвласниками продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та відповідно до п.п. 4.1.3 розділу 4 зазначеного договору купівлі- продажу квартири зобов`язався терміном до 28 серпня 2021 року знятися з реєстрації обліку у відчужуваній квартирі.
Враховуючи, що ОСОБА_1 договору найму житла з ОСОБА_2 не укладала, останній не є членом її сім`ї, його слід визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 23, 81, 83, 89, 141, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д. В. Червоненко