Справа № 752/5619/20
Провадження № 2/752/2042/21
У Х В А Л А

іменем України

04 жовтня 2021 року розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2021 року у задоволенні позову ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості - відмовлено.

15.07.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача у якій просить здійснити розподіл судових витрат та стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у сумі 3177,00 (три тисячі сто сімдесят сім гривень 00 копійок).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається, при ухваленні 15.03.2021 року рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2021 року у задоволенні позову ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості - відмовлено.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми понесених судових витрат в розмірі 3177,00 грн. що підтверджується:

- Копією договору про надання правової допомоги від 12.10.2020 року.

- Копією акту наданих послуг від 23.10.2020 року.

Разом з тим, відповідачем при зверненні до суду із заявою про розподілу судових витрат не надано квитанції про оплату послуг згідно акту наданих послуг від 23.10.2020 року, що унеможливлює встановити факт розрахунку відповідача за надані послуги з АО «Юридичні технології».

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підставі зазначеного, оскільки відповідачем не надано квитанції про оплату послуг згідно акту наданих послуг від 23.10.2020 року, суд дійшов висновку, що останнім не підтверджено понесені витрати на правову допомогу, що є підставою для відмови в прийнятті додаткового рішення.

Враховуючи наведене, та, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в:

В прийнятті додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко