ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позовні вимоги мотивують тим, що будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 - 1/4 частина та ОСОБА_5 - на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради від 25 березня 1961 року. Станом на 1987 рік зазначений вище будинок належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 - 1/2 частина, ОСОБА_7 - 1/4 частина та ОСОБА_8 - 1/4 частина. Між учасниками спільної часткової власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було досягнуто угоди про спосіб виділу в натурі їхніх часток із спільного майна, внаслідок чого будинок АДРЕСА_1 був поділений в натурі між співвласниками, які 23 березня 1987 року отримали окремі свідоцтва про право власності на виділені в натурі його частини, а саме: ОСОБА_6 - на 1/2 частину будинку; ОСОБА_7 - на 2/5 частини будинку; ОСОБА_7 - на 2/5 частини будинку; ОСОБА_8 - на 1/10 частину будинку. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до своїх частин будинку було здійснено прибудови та побудовано нові господарські приміщення, внаслідок чого відбулась зміна розміру їх часток в домоволодінні. Крім того, змінився власник 2/5 частин будинку: їх успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 її син ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 07 квітня 1989 року. На підставі виконаного спеціалістом БТІ розрахунку часток рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23 квітня 1991 року право особистої власності на жилий будинок в старих ідеальних частинах було погашено та вирішено оформити право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_2 в нових виділених в натурі частках, а саме: ОСОБА_10 7/20 частин з житловою площею 29,8 кв.м, ОСОБА_6 - 9/20 частин з житловою площею 61,6 кв.м., ОСОБА_8 - 1/5 частину з житловою площею 26,9 кв.м. 20.05.1991 на виділені в натурі частини будинку співвласники отримали окремі свідоцтва про право власності, а саме: ОСОБА_6 - на 9/20 частин будинку, які складються із жилого будинку А-1, 1/2 частини забору. гаража Б, погрібу Г,сараю В,колодязю. прибудови а-1, приміщення коридору 2-4. площею 4,8 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 14,6 кв.м. житлової кімнати 2-3 площею 7,5 кв.м, вбиральні Л; ОСОБА_10 - на 7/20 частини будинку, які складаються із жилого будинку А, сараю М, погрібу З, вбиральні Н, тамбуру, 1/2 частини забору, вбиральні К; ОСОБА_8 - на 1/5 частину будинку, яка складається із тамбуру а-3. житлової кімнати площею 9,2 кв.м., вбиральні И. 03 жовтня 1992 року ОСОБА_6 подарував належній йому 9/20 частин будинку ОСОБА_3 . Власнику виділених в натурі 9/20 частин будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_3 було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,1435 га. В подальшому ОСОБА_6 отримала державний акт про право приватної власності на цю земельну ділянку. 17 липня 1997 року ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_11 купила 7/20 частин даного будинку, а в 2000 році їй було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,0577 га (0,0459 га та 0,0118 га), на якій розташована належна їй частина будинку. 04.10.2000 ОСОБА_11 отримала державний акт. Після смерті ОСОБА_11 її частину будинку та земельну ділянку успадкував брат ОСОБА_1 , але у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, нотаріусом не було зазначено, які саме приміщення будинку і якою площею та які саме господарські будівлі складають ці 7/20 частин, внаслідок чого 7/20 частин будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як спільну часткову власність, а присадибні земельні ділянки як приватна власність з розміром частки «1». Власник виділеної в натурі 1/5 частини будинку ОСОБА_8 також приватизувала присадибну земельну ділянку, на якій розташована належна їй частина будинку і 10.06.2003 року отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0579 га. А після її смерті в 2014 році її майно успадкувала донька ОСОБА_2 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця земельна ділянка зареєстрована як приватна власність з розміром частки «1». Таким чином, на даний час житловий будинок АДРЕСА_3 перебуває у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спільній частковій власності, а присадибна земельна ділянка - у приватній власності кожного. Хоча право власності на будинок визнано і зареєстровано за співвласниками в нових частках, проте реєстрація цих часток як спільна часткова власність без визначення загальної площі і житлової площі кожної із часток призводить до неможливості володіння належною частиною будинку як окремою, виділеною в натурі. Спір щодо розміру часток в будинку та порядку володіння і користування будинком і земельними ділянками у власників будинку відсутній і на даний час. Проте, оскільки відповідачка не виявляє бажання здійснити дії щодо документального оформлення поділу будинку в натурі (укласти договір у нотаріуса, здійснити державну реєстрацію тощо), то позивачі змушені звернутись до суду із позовом про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

В підготовче засідання представник позивачів - адвокат Мельник Т.О. не з`явилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином, надала через канцелярію суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в підготовче засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, 06.09.2021 до канцелярії суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 - 1/4 частина та ОСОБА_12 - на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради від 25 березня 1961 року (а.с.18-19).

В подальшому станом на 1987 рік зазначений вище будинок належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 - 1/2 частина (1/4 частина за рішенням суду від 24.06.1970 та 1/4 частина за свідоцтвом про право на спадщину від 09.09.1981), ОСОБА_7 - 1/4 частина (за рішенням Народного суду м. Фастова від 09.07.1970) та ОСОБА_8 - 1/4 частина (за договором дарування від 24.09.1970) (а.с.20-21,24).

Між учасниками спільної часткової власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було досягнуто угоди про спосіб виділу в натурі їхніх часток із спільного майна (норма ст. 115 ЦК УРСР), внаслідок чого, виконавши передбачені чинним на той час законодавством дії, а саме: звернення до органів місцевого самоврядування та Бюро технічної інвентаризації, будинок АДРЕСА_1 був поділений в натурі між співвласниками, які 23 березня 1987 року отримали окремі свідоцтва про право власності на виділені в натурі його частини, а саме:

- ОСОБА_6 - на 1/2 частину будинку, яка складається із приміщень будинку: кухні, площею 9,2 кв.м., житлової кімнати площею 14,6 кв.м., житлової кімнати площею 7,5 кв.м., коридору площею 4,8 кв.м., житлової кімнати площею 15,3 кв.м., житлової кімнати площею 24,2 кв.м., сіней площею 11,3 кв.м., погріба Г, сараю Д, гаражу Б, колодязю К, вбиральні Л, забору (а.с.25);

- ОСОБА_7 - на 2/5 частини будинку, які складаються із приміщень будинку: тамбура площею 2,2 кв.м., сіней площею 9,1 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м, житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 11,6 кв.м. сараю М. вбиральні Н, погрібу З, забору (а.с.26);

- ОСОБА_8 - на 1/10 частину будинку, яка складається із приміщень будинку: сіней площею 7,0 кв.м., коридору площею 7,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,2 кв.м., погрібу Г, сараю Ж, туалету И (а.с.27).

В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до своїх частин будинку було здійснено прибудови та побудовано нові господарські приміщення, внаслідок чого відбулась зміна розміру їх часток в домоволодінні.

Крім того, змінився власник 2/5 частин будинку: їх успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 її син ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 07 квітня 1989 року (а.с.32).

Згідно виконаного спеціалістом БТІ розрахунку часток рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23 квітня 1991 року (а.с.35), право особистої власності на жилий будинок в старих ідеальних частинах було погашено та вирішено оформити право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_2 в нових виділених в натурі частках, а саме: ОСОБА_10 7/20 частин з житловою площею 29,8 кв.м, ОСОБА_6 - 9/20 частин з житловою площею 61,6 кв.м., ОСОБА_8 - 1/5 частину з житловою площею 26,9 кв.м.

20.05.1991 на виділені в натурі частини будинку співвласники отримали окремі свідоцтва про право власності, а саме:

- ОСОБА_6 - на 9/20 частин будинку, які складються із жилого будинку А-1, 1/2 частини забору. гаража Б, погрібу Г,сараю В,колодязю. прибудови а-1, приміщення коридору 2-4. площею 4,8 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 14,6 кв.м. житлової кімнати 2-3 площею 7,5 кв.м, вбиральні Л (а.с.33);

- ОСОБА_10 - на 7/20 частини будинку, які складаються із жилого будинку А, сараю М, погрібу З, вбиральні Н, тамбуру, 1/2 частини забору, вбиральні К (а.с.34);

- ОСОБА_8 - на 1/5 частину будинку, яка складається із тамбуру а-3. житлової кімнати площею 9,2 кв.м., вбиральні И (а.с.36).

03 жовтня 1992 року ОСОБА_6 подарував належній йому 9/20 частин будинку ОСОБА_3 . Згідно умов договору дарування в конкретне користування обдарованої перейшли приміщення по плану:2-1-9,2 кв.м., 2-2-1406 кв.м., 2-3-7,5 кв.м., 2-4-4,8 кв.м.,2-5-15,3 кв.м., 2-6-24,2 кв.м., 2-7-11,3 кв.м., сарай В, гараж Б, погріб Г, криниця, туалет, огорожа.

Рішенням виконкому Фастівської міської ради №42/б від 14 березня 2000 року власнику виділених в натурі 9/20 частин будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_3 було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,1435 га. В подальшому ОСОБА_6 отримала державний акт про право приватної власності на цю земельну ділянку.

Згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 17 липня 1997 року ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_11 купила 7/20 частин будинку АДРЕСА_4 , які складаються із приміщень по плану: 1-2 площею 2 кв.м. 1-1площею 9,1 кв.м., 1-2 площею 6,8 кв.м., 1-3 площею 18,2 кв.м., 1-4 площею 11,6 кв.м., сараю М, вбиральні, погрібу, 1/2 частини забору (а.с.37).

Рішенням Фастівської міської ради №95/2 від 06.06.2000 року власнику виділених в натурі 7/20 частин будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_11 було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,0577 га (0,0459 га та 0,0118 га), на якій розташована належна їй частина будинку.

04.10.2000 ОСОБА_11 отримала державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастрові номери земельних ділянок: площею 0,0459 га - :03:002:0392, площею 0,0118 га - :03:002:0281 (а.с.38).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_11 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.50).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.11.2020 ОСОБА_1 (позивач по справі) успадкував після ОСОБА_11 7/20 частин будинку АДРЕСА_3 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастрові номери земельних ділянок: площею 0,0459 га - :03:002:0392, площею 0,0118 га - :03:002:0281, (а.с.51-52).

Але в свідоцтві про право на спадщину за заповітом на 7/20 частин житлового будинку нотаріусом ОСОБА_13 всупереч договору купівлі-продажу жилого будинку від 17.07.1997 не було зазначено які саме приміщення будинку і якою площею та які саме господарські будівлі складають ці 7/20 частин, внаслідок чого 7/20 частин будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як спільну часткову власність.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, успадковані ОСОБА_1 присадибні земельні ділянки зареєстровані як приватна власність з розміром частки «1» (а.с.60,64).

ОСОБА_14 , яка є власником виділеної в натурі 1/5 частини будинку, також, приватизувала присадибну земельну ділянку, на якій розташована належна їй частина будинку і 10.06.2003 отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0579 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:002:0011 (а.с.68).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.80), 1/5 частину будинку АДРЕСА_3 та земельну ділянку для обслуговування цієї 1/5 частини житлового будинку, площею 0,0579 га, кадастровий номер :03:002:0011 успадкувала її дочка ОСОБА_2 (позивач).

В зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності ОСОБА_8 на виділену в натурі 1/5 частину будинку, яка складається із тамбуру а-3, житлової кімнати площею 9,2 кв.м., вбиральні И, право власності на це майно за спадкоємицею ОСОБА_2 було визнано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2019 року (а.с.82-85).

В зазначеному рішенні суду не було зазначено які саме приміщення будинку і якою площею та які саме господарські будівлі складають цю 1/5 частину домоволодіння, внаслідок чого 1/5 частина також є спільною частковою власністю, що суперечить фактичним обставинам та діючому на час поділу будинку в натурі між його співвласниками законодавству, зокрема нормам ст.115 ЦК УРСР.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2019 року ОСОБА_2 отримала право на спадкову присадибну земельну ділянку площею 0,0579 га (а.с.86).

Але в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця земельна ділянка зареєстрована як приватна власність з розміром частки «1» (а.с.87).

Судом встановлено, що на даний час житловий будинок АДРЕСА_3 перебуває у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спільній частковій власності, а присадибна земельна ділянка - у приватній власності кожного.

Хоча право власності на будинок визнано і зареєстровано за співвласниками в нових частках (розрахованих спеціалістами БТІ), проте реєстрація цих часток як спільна часткова власність без визначення загальної площі і житлової площі кожної із часток призводить до неможливості володіння належною частиною будинку як окремою, виділеною в натурі.

Тому без здійснення державної реєстрації належних позивачам частин будинку як їхньої приватної власності (а не спільної часткової) вони позбавлені можливості здійснювати всі правомочності власників окремих, виділених в натурі частин житлового будинку, розташованих на окремих, виділених в натурі присадибних земельних ділянках з окремими кадастровими номерами.

З часу поділу будинку в натурі між його співвласниками кожен із них користується, володіє і розпоряджається своєю виділеною частиною будинку і господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою.

Спір щодо розміру часток в будинку та порядку володіння і користування будинком і земельними ділянками у власників будинку відсутній і на даний час.

Проте, оскільки відповідачка не виявляє бажання здійснити дії щодо документального оформлення поділу будинку в натурі (укласти договір у нотаріуса, здійснити державну реєстрацію тощо), тому обраний позивачами спосіб захисту порушеного права, шляхом звернення до суду з позовом про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності, є вірним.

Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.4. п.7 Постанови пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991р «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, тобто визнати право власності на будинок за співвласниками в нових частках.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 235, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 356, 361, 364 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/20 частин житлового будинку АДРЕСА_3 , які складаються із приміщень згідно плану: сіни 1-1- 9,1 кв.м, кухні 1-2-6,8 кв.м., кімнати 1-3-18,2 кв.м., кімнати 1-4-11,6 кв.м., тамбуру І- 2,2 кв.м, загальною площею 47,9 кв.м, житловою 29,8 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: погріб з шийкою «З», сарай «М», ґанок, убиральня Н, літній душ І, огорожа №5, вимощення №1 припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_3 , які складаються із приміщень згідно плану: кухня 3-1-7,2 кв.м, кімната 3-2-12,2 кв.м., кімната 3-3-9,2 кв.м., коридор 4-1-27 кв.м., кімната 4-2-6,9 кв.м., кімната 4-3-17,7 кв.м., загальною площею 81 кв.м, житловою 46 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: погріб з шийкою «Ж», ґанок, вбиральня И, фундамент О, яма вигрібна №8, огорожа №2, припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. XII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська