Справа № 307/532/21
Провадження № 2/307/167/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Пальонна М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку та земельної ділянки об`єктами права спільної сумісної власності по Ѕ ідеальній частині за кожним,

встановив:

ОСОБА_1 17 лютого 2021 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про визнання житлового будинку з надвірними спорудами: дроварні, вбиральні, воріт, огорожі, загальною площею 317,8 кв. м., житловою площею 113, 3 кв. м., що знаходяться по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 215 га, кадастровий номер :04:003:0079, об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ ідеальній частці за кожним.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона з 20 грудня 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час у провадженні суду знаходиться цивільна справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Так, під час перебування у шлюбі ними набуте нерухоме майно, зокрема, згідно рішення Дібрівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 3 від 24 вересня 1996 року відповідачу ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 0,215 га для обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1 .

За час перебування у шлюбі на вказаній земельній ділянці ними збудовано житловий будинок, загальною площею 317,8 кв. м., житловою площею 113, 3 кв. м., до складу якого входить дроварня, вбиральня, ворота та огорожа.

Реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області 17 серпня 2015 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано в цілому право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно довідки, виданої виконкомом Нижньоапшанської сільської ради №1077 від 16 червня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 має у власності житловий будинок, якому присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за індексним номером 243512750 від 8 лютого 2021 року відповідач одноособово є власником вказаного житлового будинку.

Шлюбного договору між ними не укладалося, проте житловий будинок зведений під час їхнього перебування у шлюбі, відтак є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач не згоден на добровільний поділ майна подружжя у рівних частках кожного з подружжя у праві власності.

Тому, просить визнати вказаний житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами та земельну ділянку об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ ідеальній частці за кожним.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 8 червня 2021 року.

У відповідності до ухвали суду від 8 вересня 2021 року накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2021 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилися. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з такого.

Із фотокопії свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 1996 року (а .с. 4 ).

Із інформації щодо стану розгляду справ, яка міститься на офіційному веб-порталі судової влади видно, що у провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а. с. 5).

Із виписки з рішення Дібрівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 24 вересня 1996 року № 3 видно, що ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 0,215 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку та розташована по АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 17 серпня 2015 року відомо, що за ОСОБА_2 зареєстровано в цілому право власності на житловий будинок площею 317,8 кв. м, житловою площею 113, 3 кв. м по АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Із довідки, виданої виконкомом Нижньоапшанської сільської ради 15 червня 2015 року № 1077 відомо, що ОСОБА_2 має у власності житловий будинок, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 9-10).

Надаючи оцінку наведеним обставинам та дослідженим доказам, суд керується таким.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За правилами статей 69 та 70 цього Кодексу дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, частки у якому дружини та чоловіка є рівними, і так як сторони не домовилися про поділ цього майна, то позивачці необхідно присудити Ѕ частину вказаного будинку.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За наведеного, право власності на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 113,3 кв. м, кадастровий номер :04:003:0079, що знаходиться по АДРЕСА_1 (яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), яка була надана ОСОБА_2 переходить ОСОБА_1 , тобто у розмірі частки права власності у спільному майні будинку.

Відтак, в частині позову про визнання земельної ділянки об`єктом спільної сумісної власності подружжя необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 5 123,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанціями.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спільним майном подружжя, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме - житловий будинок з надвірними спорудами: дроварня Б, вбиральня В, ворота 1, огорожа 2, загальною площею 317, 8 кв. м, житловою площею 113, 3 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами: дроварня Б, вбиральня В, ворота 1, огорожа 2, загальною площею 317, 8 кв. м, житловою площею 113, 3 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,215 га, кадастровий номер :04:003:0079, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відмовити в частині позову ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки об`єктом спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5 123 (п`ять тисяч сто двадцять три) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Л.Р.Сас