Справа № 587/907/21
27 жовтня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області про визнання права власності на частину спільного нажитого майна та зобов`язання вчинити дії,
Представник Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява, в якій просять розглянути справу без участі представника, при вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Від Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 09.11.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 09.11.2010 року, виданого виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.11).
Згідно даних свідоцтва про народження від 10.01.2011 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 20.06.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 13).

Згідно даних свідоцтва про смерть від 16.03.2021 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер (а.с.10).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 10.01.2003 року та договору дарування житлового будинку від 10.01.2002 ОСОБА_5 , була власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 14-15).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Клименко Л.О. від 12.05.2021 №88/01-16, ним 10.01.2008 року за реєстраційним номером 12 було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_3 , у якому ОСОБА_1 являється стороною-продавцем (а.с. 19).

Згідно договору купівлі-продажу від 14.08.2008 року ОСОБА_3 купив житловий будинок з надвірними будівлями під номером АДРЕСА_1 за 13000 грн. (а.с. 16).

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 14.08.2008 року року, ОСОБА_3 купив земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0333 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2681 га під номером АДРЕСА_1 за 16515 грн. (а.с. 17).

З довідки Верхньосироватської сільської ради Сумського району від 14.04.2021 № 03-29/456 ОСОБА_1 поховала свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті померлий ОСОБА_3 був зареєстрований і фактично проживав в АДРЕСА_1 та мав склад сім`ї: колишня дружина ОСОБА_1 , донька ОСОБА_4 , син дружини ОСОБА_6 . Проживали однією сім`єю, вели спільне підсобне господарство (а.с. 24).

Під час судового розгляду судом буди допитані свідки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в 2007 році позивачка та ОСОБА_8 приїхали проживать в АДРЕСА_2 . Він ( ОСОБА_7 ) живе в АДРЕСА_2 - по сусідству. Проживали вони за вказаною адресою як квартиранти. В 2008 році вони виїхали з їхньої вулиці, так як купили власний будинок на АДРЕСА_1 . Після того, як вони придбали будинок, перестали з ним спілкуватись. По розмовах він чув, що по АДРЕСА_1 вони побудували будинок. Проживали вони однією сім`єю, як чоловік та дружина, з ними також проживав син позивачки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що позивачка та ОСОБА_10 , були їх сусідами, винаймали будинок в АДРЕСА_2 . Потім вони придбали старий будинок в с. В.Сироватка на іншій вулиці і переїхали. Були розмови, що ОСОБА_1 продала свій будинок в смт. Краснопіллі і за ці кошти вони купили та будували новий будинок. Винаймали вони будинок в 2007 році, проживали однією сім`єю разом, з ними жив син ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивачки по АДРЕСА_1 , також ОСОБА_3 є її кумом. З позивачкою у ОСОБА_3 це третій шлюб. В 2009 році вони придбали старенький будинок по АДРЕСА_1 . До цього вони проживали на квартирі на іншій вулиці в с. В.Сироватка, орендували її, проживали десь біля двох років. В ОСОБА_11 був свій власний будинок, який вона продала. На гроші від продажу будинку вони придбали цей будинок по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 працював, заробляв кошти. Будинок будували своїми силами, брати ОСОБА_11 допомагали у будівництві нового будинку.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що позивачка є його рідною сестрою. В сестри була хата в смт. Краснопілля, яку вона продала, а купили з ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 . Вони з братом допомогали роботи погріб, сарай, гараж, хату обкладували. В якому році це було, точно не пам`ятає, десь після 2007 році. До цього вони жили разом на квартирі. Сестра почала проживать з ОСОБА_14 з 2007 року однією сім`єю. Вони приїзжали разом в гості, ходили разом на свята, приїздили до нього на весілля.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що позивачка є його рідною сестрою. З 2007 року сестра переїхала з смт. Краснопілля в с. В.Сироватка, продала свою хату. Вклала гроші від продажу в будівництво спірного будинку. Він разом з братом допомагав їй з будівництвом. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 працювали, вказані кошти вкладали також в будівництво. Вони проживали спочатку на квартирі в с.В.Сироватка, близько 3-4 місяці, а потім купили будинок. Проживали без реєстрації шлюбу, а зареєстрували шлюб перед тим, як народилась донька.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється назасадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В своїх постановах Верховний Суд у справі №522/25049/16-ц ВС зазначив, що «Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.»

Покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період придбання спірного житлового будинку та земельних ділянок, є послідовними і переконливими, з чого можна зробити висновок, що сторони мали стосунки, притаманні сімейним.

Отож, суд враховуючи ці докази та зважаючи на відсутність будь-яких контраргументів сторони відповідача, приходить до переконання, що слід вважати доведеним факт спільного проживання позивачки з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

А тому вимога позивача про визнання житлового будинку та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності, визначення часток у розмірі Ѕ підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Тобто при застосуванні статті 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 Сімейного кодексу України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 Сімейного кодексу України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до статей 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із частиною четвертою статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що придбання спірного житлового будинку в АДРЕСА_1 здійснено на спільні кошти позивача та її покійного чоловіка під час спільного життя. Будинок разом з земельними ділянками був придбаний для проживання - позивача, її покійного чоловіка та їх дітей, є спільним майном.

Належних і допустимих доказів на спростування факту набуття майна під час спільного проживання позивачки з померлим та, відповідно, презумпції спільності права власності на майно, набуте під час спільного проживання, відповідач не надав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Крім того, позивачка також просить зобов`язати Верхньосироватську сільську раду Сумського району провести відповідні реєстраційні дії пов`язані з встановленням права власності. Проте суд не вбачає підстав для задоволення даної позовної вимоги у зв`язку з тим, що саме по собі рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання права власності на Ѕ частику житлового будинку та земельних ділянок за позивачкою вже є підставою для реєстрації права власності.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області визнати її спадкоємцем у спадковій справі № 67436623 від 31.03.2021 року, то суд вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 61,63, 69, 70, 74 Сімейного кодексу України, ст. 386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 141, 263-265, 273, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 0,2681 га кадастровий номер :01:007:0241 та для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,333 га кадастровий номер :01:007:0240, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , становила Ѕ частину.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКППНОМЕР_3 , право власності на:

1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельних ділянок: для ведення особистого селянського господарства площею 0,2681 га кадастровий номер :01:007:0241 та для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,333 га кадастровий номер :01:007:0240, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В інший частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко