Справа № 2033/2-3016/11
Провадження № 4-с/645/32/21
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2021 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Шептуха В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зацікавлені особи: Савєльєва Світлана Павлівна, державний виконавець Київського відділу Державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

ВСТАНОВИВ:

09.07.2021 р. боржник ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Виглазової Н.С., в якій просив суд визнати бездіяльність державного виконавця щодо не скасування у виконавчому провадженні № 32772785 постанови від 19.08.2017 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 неправомірною та зобов`язати Київський ВДВС у місті Харкові усунути порушення шляхом винесення у виконавчому провадженні № 32772785 постанови про зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги, з урахуванням пояснень, зазначив, що на примусовому виконанні у Київському ВДВС у м. Харкові знаходиться виконавче провадження № 32772785 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2033/2-1716/11, виданого 03.04.2012 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 22.06.2021 р. ОСОБА_1 під час особистого візиту до органу ДВС стало відомо, що в рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту, яка станом на сьогоднішній день є незаконною та підлягає скасуванню з огляду на наступне:

Так, довідавшись про наявність арешту, накладеного на все майно, що належить ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця від 19.08.2017 р., ОСОБА_1 повідомив, що заборгованості зі сплати аліментів він не має, аліменти сплачує своєчасно та з переплатою. Крім того, він з 1996 року здійснює законну підприємницьку діяльність як ФОП, від якої одержує стабільний дохід, за рахунок якого можливо здійснити примусове виконання наведеного виконавчого листа, навіть у випадку підтвердження припущень державного виконавця щодо можливого ухилення від сплати аліментів боржником у добровільному порядку. З урахуванням викладених обставин ОСОБА_1 22.06.2021 року подав державному виконавцю заяву, де прохав направити постанову про звернення стягнення на доходи до його бухгалтера та скасувати арешт. В подальшому, державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.06.2021 р., якою звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у ФОП ОСОБА_1 доданої до скарги податкової декларації платника Єдиного податку ФОП за 2020 року вбачається, що загальна сума доходу у 2020 р. становить 866 410,00 гривень. Тобто державним виконавцем встановлено, а отже достеменно відомо, що боржник одержує дохід від підприємницької діяльності, що в розумінні закону є іншим способом забезпечення виконання рішення, ніж звернення стягнення на майно боржника. Крім того, в наведеній вище постанові державного виконавця від 24.06.2021 р. зазначено, що заборгованість на 01.07.2021 р. складає 71,22 грн.. Таким чином, державний виконавець, розуміючи, що борг зі сплати аліментів на момент винесення постанови відсутній, нараховує таку заборгованість на майбутнє. 02.07.2021 р. ОСОБА_1 сплатив аліменти в розмірі 515,00 гривень, що вкотре підтверджує відсутність заборгованості зі сплати аліментів, а з урахуванням наявності іншого засобу забезпечення виконання рішення, про який відомо державному виконавцю, вбачається, що наявність оскаржуваного арешту є незаконною, як і бездіяльність державного виконавця щодо не вчинення дій по його скасуванню, що і стало підставою звернення до суду із даною скаргою. Також зазначив, що наведене виконавче провадження знаходиться на стадії відкритого.

Оскаржувана постанова від 19.08.2017 р. про звернення стягнення на все майно боржника належним чином не надсилалась боржнику і про її наявність стало відомо лише після візиту боржника до органу ДВС 22.06.2021 р. та подальшому ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження представником боржника 01.07.2021 р., зокрема, із Витягами з Державного реєстру обтяжень нерухомого та рухомого майна, що свідчить про не пропущення строку для оскарження наведеної постанови про арешт майна боржника.

23.10.2021 р. від державного виконавця Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Виглазової Н.С. надійшли заперечення на скаргу, в яких державний виконавець зазначає, що з 23.04.2012 р. на примусовому виконанні у Київському відділі перебуває виконавче провадження ВП №32772785 з примусового виконання виконавчого листа №2033/2-1716/11, виданого 03.04.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Боржнику неодноразово направлялись виклики державного виконавця, але він на прийом до державного виконавця не з`являвся. Згідно розрахунку державного виконавця від 18.08.2017 року, борг по аліментам складав 43709,48 грн., що перевищує суму платежів за 3 місяці. 19.08.2017 р. державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника. 03.03.2018 виконавцем на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Згідно розрахунку державного виконавця від 12.03.2018 року борг по аліментам складав 50744,23 грн. 24.03.2018 виконавцем керуючись ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та постанова встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. 25.04.2018 державним виконавцем складено розрахунок заборгованості, згідно якого борг по аліментам на 01.04.2018 складав 40955,25 грн. 11.05.2018 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 41055,28 грн., які перераховані стягувачу. 18.06.2021 державним виконавцем складено розрахунок заборгованості, згідно якого борг по аліментам на 18.06.2021 складав 37041,22 грн. Згідно квитанції АТ КБ «Приват Банк» від 22.06.2021 боржник сплатив аліменти на користь стягувача у розмірі 36970,00 грн.

Отже, вважає посилання, викладені в скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 необгрунтованими та безпідставними, та просить суд залишити скаргу без задоволення.

Представник заявника адвокат Казьонний Р.В. в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовільнити. Пояснив, що ОСОБА_1 своєчасно сплатив борг по аліментам, навіть із здійсненням переплати, заборгованості не має, що свідчить про безпідставність оскаржуваного арешту та наявність підстав для його скасування.

Державний виконавець Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Виглазова Н.С. в судовому засіданні проти скарги заперечувала, надавши суду довідку про відсутність заборгованосмті по сплаті аліментів на час розгляду скарги. Пояснила, їй не було відомо про те, що що з липня 2021 р. боржник сплачує аліменти безпосередньо стягувачу, а не на рахунок ВДВС, тому в попередніх розрахунках заборгованості ці суми не були враховані.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її некявка не перешкоджає розгляду скарги (а.с.15).

Вислухавши пояснення представника боржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.02.2012 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.12.2011 року та до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття.

За вказаним рішенням 03.04.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2-3016/11.

Постановою державного виконавця Київського ВДВС м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазовою Н.С. від 18.05.2012 р. відкрито виконавче провадження ВП№32772785 з примусового виконання виконавчого листа №2033/2-1716/11, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Київського ВДВС м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазовою Н.С. від 19.08.2017 р. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 43709,48 грн. (а.с.29)

Постановою державного виконавця Київського ВДВС м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазовою Н.С. від 24.06.2021 р. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ФОП ОСОБА_1 (а.с.32).

З розрахунку державного виконавця від 25.10.2021 р. про заборгованість ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №2033/2-1716/11 вбачається, що станом на 25.10.2021 р. заюлоргованість по аліментам відсутня, переплата по аліментам складає 896,28 грн.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, Виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим же законом.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення скарги в частині зобов*язання державного виконавця винесення постанови про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , оскільки заборгованість зі сплати періодичних платеджів на час розгляду скарги відсутня та виконання рішення забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, зокрема, зверненням стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника як ФОП.

При цьому вимоги щодо визнання неправомірною постанови державного виконавця від 19.08.2017 р. про накладення арешту на майно боржника не підлягають задоволенню, оскільки на час її винесення (19.08.2017 р.) існувала заборгованість по сплаті аліментів, тобто постанова державного виконавця була накладена правомірно.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.18, 24, 28, 59 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.3, 4, 12, 13, 81, 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовільнити частково.

Зобов`язати Київський відділ Державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у виконавчому провадженні № 32772785 винести постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Харківського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 26 жовтня 20201року.

Суддя