Справа № 444/2430/21 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/811/3172/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2021 року, постановлену в складі головуючого судді Оприска З.Л., у справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Просила суд стягнути з боржника аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру аліментів, визначеного чинним законодавства на дитину відповідного віку.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2021 року оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що в заяві про видачу судового наказу просила суд видати такий про стягнення з боржника аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Така правова підстава для видачі судового наказу передбачена у пункті 5 частини першої статті 161 ЦПК України. Відтак, суд першої інстанції безпідставно відмовив у видачі такого.

Просить скасувати ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, зазначена у пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України, колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

В той же час, ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина друга статті ЦПК України).

За частиною третьою статті 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно із пунктами 4 та 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, відповідно, про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; або про стягнення з боржника аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявниця заявила вимогу про стягнення аліментів на одну дитину, яка не відповідає вимогам пункту 4 статті 161 цього Кодексу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції оскільки з матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявниця просила суд видати судовий наказ про стягнення з боржника аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Видача судового наказу за такою вимогою передбачена пунктом 5 частини першої статті 161 ЦПК України.

Наведене вище залишилось поза увагою суду. А відтак, висновок суду про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, оскільки суддею першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано норми процесуального права, а відтак і про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч. 1 п. 6, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2021 рокускасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2021 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич