КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 жовтня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/3529/16-ц

Номер провадження № 22-з/824/1002/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

вирішуючи питання про виправлення помилки у постанові Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року за заявою Державної іпотечної установи у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та пенею та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Державної іпотечної установи (код ЄДРПОУ - 33304730) заборгованість за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року за пенею у сумі 26 615 грн. 07 коп. та за процентами у сумі 31 090 грн. 04 коп. (т. 3 а.с. 24-34).

06 жовтня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява від представника Державної іпотечної установи Тодосієнка Валерія Михайловича про виправлення помилки в постанові Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.

На обґрунтування заяви зазначав, що в мотивувальній частині постанови вказано, що оскаржуваним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року, яка станом на 22 листопада 2017 року становить 372 434 грн. 41 коп. та складається із: 333 564 грн. 48 коп. - основна сума боргу; 38 869 грн. 93 коп. - інфляційні втрати. Рішення районного суду в частині стягнення боргу за тілом кредиту та інфляційних втрат сторони не оскаржували. Тому вважає, що резолютивна частина постанови має містити наступний висновок щодо задоволення вимог Державної іпотечної установи: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року, яка становить 372 434 грн. 41 коп. та складається із: 333 564 грн. 48 коп. - основна сума боргу; 38 869 грн. 93 коп. - інфляційні втрати; за пенею у сумі 26 615 грн. 07 коп. та за процентами у сумі 31 090 грн. 04 коп.». Враховуючи вказане, просив виправити помилку у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, зазначивши її у наведеній вище редакції (т. 3 а.с. 53-54).

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з ч. 2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника Державної іпотечної установи Тодосієнка Валерія Михайловича про виправлення помилки в постанові Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року, згідно договору відступлення права вимоги № 16 від 06 лютого 2015 року, яка станом на 22 листопада 2017 року становить 372 434 грн. 41 коп. та складається із: 333 564 грн. 48 коп. - основна сума боргу; 38 869 грн. 93 коп. - інфляційні втрати. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 586 грн. 52 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 71, 73-80).

Не погодившись з рішенням районного суду, 04 жовтня 2018 року голова правління Державної іпотечної установи Камуз А.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру заборгованості по пені та заборгованості по відсоткам, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року, стягнувши заборгованість по пені у розмірі 90 246 грн. 07 коп. та заборгованість по відсоткам 94 088 грн. 04 коп., а в іншій частині рішення залишити без змін (т. 2 а.с. 83-86).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення районного суду в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 333 564 грн. 48 коп. основної суми боргу і 38 869 грн. 93 коп. інфляційних втрат сторони не оскаржували.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та пенею та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року за пенею у сумі 26 615 грн. 07 коп. та за процентами у сумі 31 090 грн. 04 коп. (т. 3 а.с. 24-34).

Таким чином, апеляційний суд переглянув законність і обґрунтованість рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року в межах вимог апеляційної скарги, тобто лише в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості по пені та відсоткам за договором про іпотечний кредит № -2 від 29 грудня 2014 року, про що чітко зазначено у резолютивній частині постанови.

Враховуючи вказане, підстави для виправлення помилки у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року відсутні.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви Державної іпотечної установи про виправлення помилки у постанові Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова