Справа № 461/577/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/2092/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:37
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

адвоката Кіт М.С. представника позивача ОСОБА_1 ;

ОСОБА_2 як нового кредитора;

адвоката Голяра І.С. представника ПАТ «СК «Брокбізнес»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 24 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Брокбізнес (ПАТ СК „Брокбізнес) і ОСОБА_4 , третя особа Публічне акціонерне товариство „Брокбізнесбанк, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд визнати неправомірною відмову ПАТ СК „Брокбізнес у виплаті позивачу страхового відшкодування та зобов`язати ПАТ СК „Брокбізнес виконати умови Договору № 006-42248/01НТ добровільного страхування наземного транспорту від 07.06.2012 року (в подальшому „Договір страхування) та стягнути солідарно з ПАТ СК „Брокбізнес і ОСОБА_4 на користь позивача страхове відшкодування за Договором страхування в сумі 152 000 грн., 127 141 грн. 97 коп. інфляційних втрат та 12 068 грн. 38 коп. 3 % річних.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 07 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ СК «Брокбізнес» було укладено Договір страхування на транспортний засіб марки MAN, модель 19.464 F2000, д. н. НОМЕР_1 , 2000 року випуску. Вигодонабувачем по договору страхування визначено ЛФ АТ «Брокбізнесбанк», оскільки застрахований транспортний засіб перебував в заставі в ПАТ «Брокбізнесбанк» згідно договору застави від 06 травня 2008 року.

29.03.2013 року в результаті пожежі застрахований транспортний засіб було знищено. Згідно звіту № 3313-2/04/13 про оцінку автомобіля МАN від 11.04.2013 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», майновий збиток, завданий власникові автомобіля, визначено в сумі 184 880 грн.

29.03.2013 року ОСОБА_1 подав до ПАТ «СК «Брокбізнес» заяву про страховий випадок, однак 03.10.2013 року ПАТ «СК «Брокбізнес» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що ОСОБА_1 повідомлено листом № 1984-11 від 09.10.2013 року, яку останній вважає незаконною та неправомірною, а тому змушений звернутись за захистом своїх прав та інтересів до суду(т.1, а.с. 2-5, 136-138; т.3, а.с. 12-13, 41-43, 143-144).

Справа судами розглядалася неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року судові рішення по справі було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2, а.с. 131-133).

За підсумками нового розгляду справи судом першої інстанції рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 22 червня 2017 року про виправлення описки в згаданому рішенні в частині дати його ухвалення; т.3, а.с. 226), залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2018 року та постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» і ОСОБА_4 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», про визнання неправомірною відмови від виконання договору та стягнення страхового відшкодування відмовлено за безпідставністю позовних вимог (т.3, а.с. 221-224, 226; т. 4, а.с. 45-48, 104-109).

01 листопада 2019 року ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вищезгаданого рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року.

Вимоги заяви обґрунтовувалися тим, що при ухваленні вищезгаданих судових рішень суди виходили з того, що Банк, як вигодонабувач за договором страхування, на час розгляду справи не втратив свого права на стягнення страхового відшкодування, оскільки не відмовився від отримання страхового відшкодування та не уповноважував позивача ОСОБА_1 на право вимоги цього страхового відшкодування. Однак, вже після 29.01.2018 року (набрання рішенням першої інстанції законної сили) позивачу стали відомі нові обставини, які існували на час розгляду справи та які є істотними для справи, але які не могли бути відомі під час розгляду цієї справи заявнику. Зокрема, на час розгляду даної справи про стягнення страхового відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_1 , Банк, як вигодонабувач по договору страхування, втратив право вимоги до страховика про стягнення на свою користь страхової виплати за страховим випадком, який мав місце 29.03.2013 року, у зв`язку з тим, що 10.01.2018 року за результатами аукціону відчужив свої права по заставі транспортного засобу марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , яке було оформлено Протоколом аукціону. Відтак, вважає, що на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції (а саме ухвалення згаданим судом постанови від 29.01.2018 року) існувала обставина, яка вказувала на те, що ОСОБА_1 входить до кола суб`єктів відносин страхування, який має право на стягнення страхового відшкодування за страховим випадком, і дана обставина не є, а ні новою обставиною, а ні новим доказом, оскільки на момент розгляду справи та набрання законної сили рішенням суду першої інстанції існувала(том 4, а.с. 113-118).

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 24 травня 2021 року відмовлено у задоволенні вищезгаданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2017 року (том 6, а.с. 82-87) і представник позивача ОСОБА_3 оскаржила цю ухвалу в апеляційному порядку.

Апелянт просить ухвалу скасувати та «заяву про перегляд судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2017 року за нововиявленими обставинами … задоволити», покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального та процесуального права (том 5, а.с. 99-104).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта і ОСОБА_2 (як нового кредитора) на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника ПАТ «СК «Брокбізнес», перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Передбачений главою 3 розділу V ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення (пункт 1 роз`яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

Як вбачається зі змісту Заяви про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року за нововиявленими обставинами, заявник просить переглянути це рішення суду з підстав, що передбачені пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, який передбачає підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених частиною 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст. 424, 426 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатися у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також, якщо обставини, визначені частиною 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Тобто, відсутня законодавчо передбачена підстава для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як встановлення нових обставин.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 423 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене згаданим судом 20 червня 2017 року.

В той же час, заявник, як на нововиявлену обставину, покликається на результати аукціону, який мав місце 10 січня 2018 року, тобто через більш, як 6 (шість) місяців після ухвалення судом рішення, яке він просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 ст. 356 ЦПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість (зокрема) ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

В той же час, апеляційна скарга фактично складається з тих самих доводів, які були наведеними заявником у Заяві про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року за нововиявленими обставинами і яким судом першої інстанції дано належну оцінку в оскаржуваній ухвалі, однак не містить доводів стосовно того, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість цієї ухвали (які саме обставин, що мають значення для справи, судом першої інстанції були встановленими, дослідженими чи оціненими неповно та (або) неправильно), так само, як не містить доводів стосовно того, які саме нові обставини та (чи) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 24 травня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.