Справа № 527/2091/20
провадження 2/527/63/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бурбиги Ю.С.,

представника третьої особи - Грущенка С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/2091/20 за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 01.12.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит, який в подальшому збільшив у розмірі 11 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, банком 09.04.2020 була направлена претензія кредитора до Глобинської державної нотаріальної контори.

29.04.2020 року отримано відповідь Глобинської державної нотаріальної контори, в якій значилось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена після смерті спадкодавця на підставі претензій АТ КБ «ПриватБанк».

Спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17.09.2017 року по 17.03.2018 року.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача.

12.06.2020 року до спадкоємців ОСОБА_3 направлено лист - претензію, згідно якого банк пред`явив свої вимоги, проте зі сторони відповідача ніяких дій не було виконано.

Станом на день смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 01.12.2008 року становить 10999,66 грн., яка складається із заборговані за тілом кредиту.

Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 10999,66 грн. за кредитним договором № б/н від 01.12.2008 року та сплачений ними судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав відзив, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити, оскільки спадщину після свого померлого батька він не приймав, спадкоємцем, а також належним відповідачем по справі є його мати - ОСОБА_2 , також просив застосувати позовну давність.

Представник позивача направив до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вважає, що оскільки відповідно до наявних в них копії паспортів померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є зареєстрованими за однією адресою, то ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і тому є належним відповідачем, строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду, оскільки срок перевипущенної карти до останнього дня 09.2020 року, тому просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач звернувся до неналежного відповідача, оскільки спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняла його дружина - ОСОБА_2 , яка зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н від 01.12.2008 року, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33, 71).

Станом на день смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 01.12.2008 року становить 10999,66 грн., яка складається із заборговані за тілом кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

Далі встановлено, що 09.04.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу Глобинської державної нотаріальної контори претензію кредитора та просили включити їх кредиторські вимоги у спадкову масу, прощо зробити запис у книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 10999,66 грн., а також повідомити чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини (а.с.35).

За повідомленням Глобинської державної нотаріальної контори № 239/02-14 року, спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена після смерті спадкодавця на підставі претензій АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.36).

12.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив лист-претензію ОСОБА_1 як спадкоємцю померлого ОСОБА_3 (а.с.37), який на час смерті проживав разом із ним. Відповідь на претензію надана не була.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року, за клопотанням представника третьої особи, з Глобинської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 . З наданих суду документів встановлено, що спадщину після померлого прийняла ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини чи про відмову - не звертався. У зв`язку з чим вимоги про стягнення заборгованості пред`явлено до неналежного відповідача.

Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Заява про заміну неналежного відповідача позивачем до суду не подана.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволені позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2021.

Суддя А. В. Павлійчук