ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1828/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/715/21 Категорія: 310010000 Попельнюх А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у письмовому провадженніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В мотивування позовної заяви вказувала на те, що 27 червня 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 39.

Від даного шлюбу сторони мають п`ятьох спільних неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначала, що протягом останніх декількох місяців стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування, наразі сімейного життя вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують тому, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та відшкодувати понесені нею судові витрати.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27 червня 1997 року Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 39 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони припинили ведення спільного господарства, не відновлюють сімейних відносин та не мають спільної згоди на примирення, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я існує формально. Заперечення відповідача за своєю суттю зводяться до бажання визначити місце проживання дітей разом з ним, що не віднесено до предмету розгляду даної справи. У зв`язку з чим суд дійшов до переконання, що збереження сім`ї неможливе.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не з`ясовані дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не врахував, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі понад 24 роки, мають п`ятьох спільних неповнолітніх дітей і розірвання шлюбу суперечить інтересам дітей та не вжито заходів до примирення подружжя.

Крім того, позивач ніде не працює та в суді першої інстанції не вказала, як планує утримувати дітей.

Вказує, що розлад в сім`ї має тимчасовий характер і відповідач сприятиме поновленню сімейних відносин, почуття любові ним не втрачено.

Зазначає, що при подачі позову позивач знаходилася на лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла, а тому не могла повноцінно усвідомлювати значення своїх дій, оскільки перебувала під дією психотропних препаратів та впливу своєї матері.

Просить витребувати від КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради відомості про діагноз позивача та яке лікування вона проходила, оскільки судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у задоволенні даного клопотання без прийняття окремої ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Позивач у відзиві заперечує, що між нею та відповідачем не було фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки з 01 червня 2021 року до дня скоєння нею суїциду 01 серпня 2021 року вона разом з дітьми проживала у помешканні своєї матері; судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про надання строку для примирення, оскільки в судовому засідання вона заперечувала проти примирення через неможливість терпіти насильство, приниження честі і гідності з дитинства з боку відповідача та жити у постійному страху; після народження дітей позивач ходила на тимчасові заробітки задля забезпечення дітей всім необхідним, а у період з 01 червня 2021 року та на даний час відповідач будь-якої допомоги дітям не надавав та не надає; заперечує, що розлад сім`ї має тимчасовий характер і вона категорично не бажає поновлення сімейних відносин з відповідачем з метою запобігання домашнього насилля відносно неї та дітей і відповідач не має морального права примусити її жити з ним та визначати місце її проживання; наразі вона звернулася до відділу поліції із заявою про доведення її до суїциду відповідачем.

Крім того, позивач вказує, що першу позовну заяву про розірвання шлюбу подала 07 липня 2021 року, яка була залишена без розгляду через відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію шлюбу, а вдруге 14 липня 2021 року.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою Ірозділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27 червня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 39 (а.с.16).

Відповідно до копій свідоцтв про народження від даного шлюбу сторони мають п`ятьох спільних неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.28-32).

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Вирішуючи спір, суд, з дотриманням вимог статей 89, 263, 264 ЦПК України, встановивши, що сторони припинили ведення спільного господарства, не відновлюють сімейних відносин та не мають спільної згоди на примирення, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я існує формально, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував відповідно до статті 111 СК України заходи примирення подружжя апеляційний суд відхиляє, як безпідставні, оскільки судом першої інстанції в достатній мірі обґрунтовані висновки щодо висновку про відмову у наданні сторонам строку на примирення, зокрема: твердження позивачки про неодноразові конфлікти їхнього подружжя протягом подружнього життя; систематичні знущання, приниження та погрози з боку відповідача; неодноразові наміри відповідача примиритися до дня розгляду справи мали негативні наслідки для позивача, оскільки 02 серпня 2021 року ОСОБА_2 була госпіталізована до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради з діагнозом - гостра реакція не стрес, суїцидальна спроба; наразі позивач має направлення до КЗ «Обласний центр соціально-психологічної допомоги» Чигиринської міської ради та звернулась до правоохоронних органів із заявою про доведення її до самогубства.

Такі висновки суду також узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 643/5316/18.

Стосовно клопотання відповідача про витребування від КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» відомості про те, який діагноз у ОСОБА_2 та яке лікування вона проходила, так як суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні даного клопотання, без прийняття окремої ухвали, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є, серед іншого, ухвали.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина друга статті 258 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Крім того, за клопотанням позивачки до матеріалів справи приєднана копія епікризу виписного з медичної карти стаціонарного хворого №1967 відділення №3 ОСОБА_2 від 16 серпня 2021 року, яка містить відомості про клінічний діагноз та проведене лікування ОСОБА_2 (а.с.52-53).

Отже такі доводи апеляційної скарги безпідставні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позовна заява була подана позивачкою під час її перебування на лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради спростовуються штампом реєстрації вхідної кореспонденції Чигиринського районного суду Черкаської області №2703/4/Вх1407 від 14.07.2021 (а.с.1) - номер і дата за якими зареєстрована позовна заява ОСОБА_2 , а за даними епікризу виписного з медичної карти стаціонарного хворого №1967 відділення №3 ОСОБА_2 від 16 серпня 2021 року остання поступила до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» 02 серпня 2021 року, тобто позовну заяву ОСОБА_2 подала до суду до початку лікування у зазначеному вище медичному закладі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2021 року.

Судді: