Справа № 161/4629/21 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/1128/21 Категорія: 84 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

приватного виконавця Пироги С. С.,

представника стягувача Ліпкевича І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною скаргою, обґрунтовуючи вимоги тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. перебуває виконавче провадження №64057259 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4211/10, виданого 15 лютого 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ВАТ «Ві Ей Бі Банк») заборгованості за кредитним договором № 06/08-СІ/КД від 10 квітня 2008 року у розмірі 647 466 грн 30 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/08-СІ/КД від 10 квітня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0145, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершене будівництво житлового будинку, який знаходиться за вказаною адресою, згідно укладеного іпотечного договору, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та стягнуто з відповідача судові витрати по справі.

Боржник вказувала, що 21 січня 2021 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. у виконавчому провадженні №64057259 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на належне їй як боржнику майно, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , житловий будинок зруйновано та входить до складу незавершеного будівництва. Незавершений житловий будинок, реєстраційний номер/кадастровий номер :01:001:0145, місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Будинок двоповерховий.

Вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про опис та арешт майна, про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, звіт про оцінку описаного та арештованого майна є незаконними, оскільки вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Так приватним виконавцем порушено вимоги щодо опису та арешту майна, зокрема, в резолютивній частині рішення суду, що було підставою для відкриття виконавчого провадження, зазначено: звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0145, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершене будівництво житлового будинку, який знаходиться за цією ж адресою, що свідчить про те, що судом вже був встановлений спосіб та порядок виконання рішення суду, а отже виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення коштів і звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника та інше майно, оскільки суд вже вказав спосіб виконання рішення суду. Крім цього, боржнику не було надано можливості скористатись своїм правом брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення в процесі опису та арешту майна.

Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем проведено опис та арешт майна боржника без понятих, а це на її думку, свідчить про те, що виконавець навіть не намагався здійснити вхід в будівлю/земельну ділянку, яка підлягає опису, в іншому випадку були б наявні поняті, які своїми підписами засвідчили факт того, що опис майна за технічною документацією без фактичного входу, є результатом недобросовісної поведінки боржника, який перешкоджає виконавцю в проведенні виконавчих дій і не допускає його до предмета опису, а не недбальство з боку виконавця.

Боржник також зазначала, що в звіті про оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності зазначено, що «.. оцінка зроблена на підставі даних і документів наданих замовником, оцінювач не проводив натурального обстеження об`єктів оцінки. Оцінка зроблена на підставі даних і документів наданих замовником. Натуральне обстеження об`єктів оцінки не проводилось також через те, що об`єкт оцінки було арештовано згідно постанови про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 640507259 від 21 січня 2021 року та власник об`єкта оцінки не дав згоду на його натуральне обстеження ні замовнику ні оцінювачу..». Наведене підтверджує ту обставину, що ні виконавець, ні оцінювач, не проводили фактичного огляду майна, як наслідок їхньої безвідповідальності, був створений звіт, що містить необ`єктивні дані, що вливають на вартість предмета оцінки, оскільки сам оцінювач зазначив, що він використовував дані, що були надані йому замовником, відтак незрозумілим залишається те, звідки оцінювач взяв вихідні дані, на які посилався при виготовленні звіту, яким чином склалася ситуація, що оцінювач оцінив майно, яке за твердженням виконавця зруйноване.

Крім цього, 12 лютого 2021 року постановою приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Оцінка преміум стандарт» (далі ТОВ «Оцінка преміум стандарт»), постановлено суб`єкту оціночної діяльності суб`єкту господарювання ТОВ «Оцінка преміум стандарт» надати письмовий звіт з питань визначення початкової вартості (стартової ціни) земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0145, житлового будинку, загальною площею 70,6 кв. м, житловою 46,5 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами та незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , для реалізації на прилюдних торгах. Згідно даних отриманих з державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників (https://land.gov.ua/info/derzhavnyi-reiestr-sertyfikovanykh-inzheneriv-heodezystiv/) у ТОВ «Оцінка преміум стандарт» немає у своєму складі оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок та які зареєстровані у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників. Це свідчить про те, що ТОВ «Оцінка преміум стандарт» не може проводити оцінку землі і як наслідок не може надавати звіт її оцінки.

Ураховуючи наведене, заявник ОСОБА_1 просила суд: визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. у виконавчому провадженні № 64057259 протиправними; визнати незаконною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника № 64057259 від 21 січня 2021 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 64057259 від 21 січня 2021 року; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогу С. С. провести повторний опис земельної ділянки та об`єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 та провести їх повторну оцінку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал» просило її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника стягувача та приватного виконавця, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2010 року у справі №2-4211/10 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ві Ей Бі Банк» 647 466 грн 30 коп. заборгованості за кредитним договором № 06/08-СІ/КД від 10 квітня 2008 року. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/08-СІ/КД від 10 квітня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0145, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершене будівництво житлового будинку, який знаходься за цією ж адресою, згідно укладеного іпотечного договору, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та стягнуто з відповідача судові витрати по справі.

28 листопада 2019 року між ПАТ «Ві Ей Бі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 212009 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «Ві Ей Бі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 06/08-СІ/КД.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2020 року замінено стягувача ПАТ «Ві Ей Бі Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі за позовом ПАТ «Ві Ей Бі Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 06/08-СІ/КД.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2016 року змінено спосіб і порядок виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2010 року у справі № 4211/10 за позовом ПАТ «Ві Ей Бі Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості із звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0145, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершене будівництво житлового будинку за вказаною адресою, згідно укладеного іпотечного договору, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0145 та об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно укладеного іпотечного договору, шляхом її продажу ПАТ «Ві Ей Бі Банк».

На виконання вищевказаного судового рішення від 21 червня 2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист №2-4211/10, який пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирозі С. С.

11 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня, за вих. № 3, 4, 5, 7 вказана постанова відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслана ОСОБА_1 . З копії рекомендованого листа слідує, що адресат ОСОБА_1 від його отримання відмовилася.

21 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, яка скерована ОСОБА_1 за вих. № 59 від 21 січня 2021 року. Лист повернувся із відмовою від його отримання.

Судом встановлено, що примусового входження на земельну ділянку, до житлового будинку, незавершеного будівництва не відбувалося, а отже участь понятих при вказаних обставинах не є обов`язковою, що свідчить про те, що будь-яких порушень приватним виконавцем чинного законодавства при проведені опису та арешту майна боржника не було допущено.

12 лютого 2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 64057259. Ця постанова була винесена суб`єктом оскарження у зв`язку з тим, що протягом 10 днів з моменту винесення постанови про опис та арешт майна боржника від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов лист про відсутність домовленості між ними та ОСОБА_1 щодо визначення вартості майна.

Також судом було встановлено, що при визначенні вартості арештованого майна приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством. У зв`язку з цим суд не прийняв до уваги твердження боржника на відсутність у суб`єкта оціночної діяльності у складі ТОВ «Оцінка преміум стандарт» оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, оскільки це спростовується сертифікатом № 732/20 від 18 серпня 2020 року, виданим Фондом державного майна України, з якого слідує, що ТОВ «Оцінка преміум стандарт» має право здійснювати оцінку майна та майнових прав, у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи з примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановленому законами України.

Примусове виконання будь-якого судового рішення розпочинається з подання стягувачем заяви про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

У ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки обов`язкової участі понятих, зокрема вони передбачені у ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Відповідно до 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи також слідує, що 21 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. в присутності представника стягувача ОСОБА_3 винесено постанову про опис та арешт майна боржника. Оскаржувана постанова була надіслана ОСОБА_1 за вих. № 59 від 21 січня 2021 року. Лист повернуто із відмовою від його отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні опису майна (коштів) боржника, виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з ч. 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) зроблено висновок про те, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону № 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Отже, аналізуючи положення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і боржник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та встановивши, що приватний виконавець при вчинені виконавчих дій діяв у відповідності з вимогами чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги боржника щодо проведення експертної оцінки нерухомого майна з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 не оскаржувала самого звіту про оцінку, а просила визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності. Правові висновки Верховного Суду у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18 зроблені саме у справах про оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності про оцінку майна.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що постановлена ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення її скарги, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються встановленими судом першої інстанції у цій справі обставинами, підтверджених належними та допустимими доказами.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, які є подібними доводам скарги, мотивована відповідь на які надана судом першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: