ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/484/21 Справа № 206/4841/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючого - Деркач Н.М.
суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.
при секретарі - Усик А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковирєва Антона Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестстандарт», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним та скасування договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання недійсним та скасування договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, визнання незаконним та скасування рішення нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2021 року залишено без змін.
29 вересня 2021 року адвокат Ковирєв А.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.
Під час прийняття вищевказаної постанови, судом апеляційної інстанції розподілу судових витрат, понесених сторонами у зв`язку з апеляційним переглядом справи, не проводилось.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесення вказаних витрат, в межах передбаченого законом строку, суду було надано: Договір про надання правової допомоги №1/02 від 01.02.2021 року; Акт про надані послуги з правової допомоги за даним договором від 23.09.2021 року; Довідка про сплату грошових коштів за договором про надання правової допомоги від 23.09.2021 року(а.с. 102-107, т.3).
Як вбачається з наданих доказів, адвокат дійсно надав ОСОБА_7 правові послуги з підготовки та написання відзиву на апеляційну скаргу, які учасниками договору було оцінено у 3 672,00 грн., та які було сплачено адвокату Мариничем Р.В.
В матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу.
Розподіляючи витрати, які позивач поніс на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи вищезазначені докази, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з апелянтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу з кожного окремо по 1 836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) грн. 00 коп.
За таких обставин, оскільки під час прийняття Дніпровським апеляційним судом постанови від 22 вересня 2021 року в цій справі не було вирішено питання про судові витрати, заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковирєва Антона Вікторовича про ухвалення додаткової постанови у справі, а саме щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, підлягає задоволенню, а тому наявні підстави для прийняття додаткової постанови суду.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 270 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковирєва Антона Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу з кожного окремо по 1 836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) грн. 00 коп.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.
Судді: Н.М. Деркач
М.М. Пищида
І.Ю. Ткаченко