Справа № 466/6480/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зими І.Є.

за участю секретаря с/з Колодій Я.П.

представника позивача Цьвока Б.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит», треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

21.07.2021р. позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису №2836 від 29.07.2020, який вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.03.2018 р. між ним TOB «Мікрокредит» укладено кредитний Договір № 75039, у простій письмовій формі, який нотаріально не посвідчувався.

Він частково виконав свої зобов`язання по кредиту, однак у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, не повернув грошові кошти в повному обсязі.

В подальшому, у мобільному додатку «Дія», йому стало відомо про наявність виконавчого провадження № 63032817, яке відкрито 15.09.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць A.A. про стягнення з нього на користь ТОВ «Мікрокредит» 24 227,60 грн. боргу, згідно виконавчого напису № 2836 виданого 29.07.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В.

Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, кредитний договір, який став підставою вчинення напису не був нотаріально посвідчений. Крім того зазначає, що за спірним виконавчим написом стягнуто прострочену суму кредиту, несплачені відсотки та пеню за період, після спливу визначеного договором строку кредитування, що суперечить чинним нормам законодавства.

Усі доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення.

Ухвалою суду від 09.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Цьвок Б.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні, викладеним у заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Мікрокредит» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Відзиву на позов не надав.

Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та приватний виконавець Пиць А.А. у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача , повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Судом встановлено, що 05.03.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мікрокредит» укладено договір № 75039, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки кредитодавцю відповідно до умов договору.

29.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2836, яким запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 75039 від 05.03.2018р.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.03.2018 по 19.06.2020. Сума заборгованості складається з: неповернутої суми кредиту та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 05.03.2019 по 28.05.2019 - 4 879,98 грн, несплачених відсотків за користування кредитом за період з 29.05.2018 по 19.06.2020 - 16 523,07 грн, пені - 2 374,5 грн, суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 450,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 24 227,60 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 15.09.2020 ВП № 63032817 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 2836 від 29.07.2020, виданого приватним нотаріусом Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мікрокредит» вищевказаної заборгованості.

Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. оскаржуваного виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Між тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку.

Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 12.03.2020р. у справі № 757/24703/18-ц «якщо серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу не посвідчений нотаріально, отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Окрім того, як вказувалось вище, з позивача запропоновано стягнути суму кредиту та несплачених відсотків за період з 05.03.2018 р. по 19.06.2020р.

Однак, як вбачається з кредитного договору № 75039 (п. 5.1), сума кредиту підлягає поверненню позичальником до 28.05.2018р.

Такими діями, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Враховуючи наведене, відповідач втратив право нараховувати позивачу проценти за кредитним договором починаючи з 29.05.2018р.

З огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного нотаріального законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в якості ефективно застосованого судом способу захисту порушеного права позивача на недоторканність його грошових коштів.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. від 29.07.2020 р., зареєстрований в реєстрі за номером 2836 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» 24 227,60 грн. боргу

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» в користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит», м. Київ вул. Автозаводська, 24, копус 2, оф. 412. .

Третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, м. Івано-Франківськ, вул. М. Гуршевсього, 17.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, м. Київ вул. Перфецького, 2а/256.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду , через Шевченківський районний суд м. Львова, шляхом подання в тридцятиденний термін з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя І. Є. Зима