ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2021 року

м. Харків

Справа № 613/480/20

Провадження № 22-ц/818/1718/21

Харківський апеляційний суд складі:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Каплоух Н.Б.

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року (суддя Уварова Ю.В.), -

встановив :

У травні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно, у межах вартості майна, прийнятого у спадщину, на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.03.2014 року у розмірі 6 673 грн. 17 коп. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги представник позивача обгрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.03.2014 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 27.03.2014 року становить 6 673 грн. 17 коп.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині вимог до ОСОБА_2 закрито у зв"язку з її смертю.

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів відмови спадкоємців боржника від прийняття спадщини, а отже вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім того, посилаючись по правову позицію, викладену у постанові Верховного суду у справі №640/6274/16-ц від 18.09.2019 року, наголошував на необґрунтованості висновків суду щодо покладення обов`язку доведення обсягу спадкового майна на позивача кредитора.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання сторони не з"явились. Судові повістки направлялись учасникам справи. Як свідчить відстеження за трекінгом позивач отримав судову повістку ще 5 липня 2021 року, відповідач відсутній за вказаною адресою. За таких обставин, судова колегія вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.03.2014 ОСОБА_3 подав анкету-заяву до ПАТ «Приватбанк» про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. З заяви вбачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений і згоден з умовами надання банківських послуг, а також з пам`яткою клієнта, умовами, правилами надання банківських послуг та тарифами, які разом із заявою складають договір про надання банківських послуг (а.с. 12).

Відповідно до укладеного договору від 27.03.2014, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 35).

29.10.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області направив претензію кредитора (а.с.39).

Згідно копії реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензій до спадкоємців 10 вересня 2019 року, ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено листи-претензії до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому зазначено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 6 673 грн. 17 коп. (а.с. 41-45). При цьому, належного підтвердження отримання відповідачами даної претензії суду не надано.

Згідно з відповіддю Богодухівської державної нотаріальної контори від 19.12.2017, на підставі претензії кредитора була заведена спадкова справа № 572/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 40), що також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.12.2017 (а.с. 98 -100). Інших заяв матеріали спадкової справи не містять.

З відповіді Богодухівської міської ради, отриманої на ухвалу суду про витребування доказів, вбачається, що ОСОБА_3 був знятий з реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю. Адресна картка та картки реєстрації інших осіб за даною адресою - відсутні(/а.с.101).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано не було, а саме, що відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв після нього спадщину та яка вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, доказів реєстрації відповідача разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього - також не надано. Крім того, сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідач є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину. Також матеріали справи не містять інших відомостей про майно, одержане відповідачем ОСОБА_1 у спадщину після смерті ОСОБА_3 , в межах вартості якого він зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно норм частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з положеннями статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю особи боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 червня 2019 року у цивільній справі № 699/629/16-ц та від 21 серпня 2019 року у цивільній справі № 320/6489/16-ц, що відповідно до ч.4ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді Богодухівської державної нотаріальної контори від 19.12.2017 вбачається, що на підставі поданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» претензії кредитора була заведена спадкова справа №572/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Відомості про наявність спадкоємців та спадкове майно - відсутні; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.(а.с. 40)

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що спадкодавець на час смерті мав будь-яке майно, що підлягало спадкуванню.

Спадкоємці померлого за законом із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, і спадкова справа заведена не була, зазначене встановлено на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.

За змістом положень ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд, вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що відповідач проживав разом із спадкодавцем, а тому є таким, що прийняв спадщину не заслуговують на увагу суду, оскільки не свідчать про наявність майна у спадкодавця в межах якого настає відповідальність спадкоємця по боргам спадкодавця.

Колегія суддів вважає вказані доводи такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки на їх підтвердження апелянт посилається лише на відмітку адреси реєстрації у копії паспорту ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші, наведені в апеляційній скарзі, доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 3 серпня 2021 року