Справа № 635/2276/21
Провадження № 2/635/2251/2021
22 липня 2021 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Лещенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Липецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати право власності за нею на земельну ділянку загальною площею 5,5 га. розташовану на території Глибоцької сільської ради КСП ім. Кірова, яка була прийнята у спадщину за законом за життя ОСОБА_2 після померлої матері ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку посвідчено Державним Актом серії 11-ХР №085237 від 19.02.2001 року, в порядку спадкування за законом за померлим ОСОБА_2 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Липецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 червня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Липецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом закрито. Призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, до судового розгляду.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, в поданій заяві представник позивача просив слухати справу у їх відсутність, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
З огляду на приведене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини другої статті 247 ЦПК України, судом не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з інформації Виконавчого комітету Глибоцької сільської ради від 11.01.2019 року вбачається, що померла ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала по день смерті за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_3 її єдиним спадкоємцем являвся її син - ОСОБА_2 , який у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP (в редакції від 30.10.1999 року, що діяла на момент смерті ОСОБА_3 ) належним чином прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління, володіння спадковим майном та проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із ч. 1,2 ст. 524 ЦК Української PCP (в редакції від 30.10.1999 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Відповідно до ст. 527 ЦК Української PCP (в редакції від 30.10.1999 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Згідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української PCP (в редакції від 30.10.1999 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно до п.1.4.1 ст. 549 ЦК Української PCP (в редакції від 30.10.1999 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Глибоцькою селищною радою Харківського району Харківської області 19 грудня 2005 року, актовий запис №45.
Позивач здійснила поховання ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Глибоцької сільської ради.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно до ст. 1223 ЦК України (в редакції від 29.09.2005 року, що діяла на момент смерті ОСОБА_2 ) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України (в редакції від 29.09.2005 року) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно ч. 1,2,3,5 ст. 1268 ЦК України (в редакції від 29.09.2005 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. №103/02-31 від 15 січня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документи, що стверджують факт прийняття спадщини, факт родинного зв`язку та факт наявності спадкового майна.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
Із наданих суду Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що є заповіти, посвідчені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак ідентифікувати заповідача не можливо. Крім того, зміст заповітів суду невідомий, самостійно витребувати ці докази суд позбавлений можливості, а тому вважає за необхідне ухвалити рішення на підставі наявних доказів у матеріалах справи.
Як вбачається із інформації Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , яка проживала на час смерті АДРЕСА_1 , з заявою про прийняти спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , який проживав на день смерті АДРЕСА_1 з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку ніхто не звертався. 10.12.2005 року з заявою після померлого ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 , в своїй заяві вона вказує, що спадщину не прийняла, але буде звертатися до суду по питанню факту прийняття спадщини. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач відноситься до четвертої черги спадкування за законом і є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Суд, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 704,00 гривень залишити за рахунок позивача .
Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 5,5 га, розташовану на території Глибоцької сільської ради КСП ім. Кірова, яка була прийнята у спадщину за законом за життя ОСОБА_2 після померлої матері ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку посвідчено Державним Актом серії 11-ХР №085237 від 19.02.2001 року, в порядку спадкування за законом за померлим ОСОБА_2 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;
Повний текст рішення складено 28 липня 2021 року.
Суддя О.В.Назаренко