Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3933/21 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 37 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/3933/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо», за участю третьої особи акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому просить зобов`язати страхову компанію «Кредо» виплатити страхові грошові кошти у сумі 50 000, 00 грн за договором №ZROONWS-167DUAK від 13.08.2016; зобов`язати страхову компанію «Кредо» за порушення умов договору №ZROONWS-167DUAK від 13.08.2016 відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн; стягнути з страхової компанії «Кредо» понесені судові витрати на юридичні послуги.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 серпня 2016 року між ним та ТОВ СК «Кредо», за допомогою засобів електронного зв`язку укладено договір страхування від нещасних випадків. Вказує, що 12.04.2018 року близько 23 години він перебував у компанії друзів, до яких підійшли незнайомі особи. В результаті бійки один з чоловіків наніс йому удар ногою у спину, після чого він вдарився грудною клітиною о дерев`яний стіл. Зазначає, що наступного дня він звернувся до лікаря та після здійснення знімку у нього було виявлено перелом грудної клітини. Крім того, 18.05.2018 він пройшов обстеження комп`ютерною томографією, де зафіксовано ознаки лінійного перелому тіла грудини на етапі консолідації.

Зазначає, що з метою отримання страхового відшкодування він електронним листом від 02.05.2018 повідомив ТОВ СК «Кредо» про настання страхової пригоди. Проте, згідно відповіді ТОВ СК «Кредо» від 13.06.2016 описана ним подія не була визнана страховим випадком, а медичний документ не відповідає їх вимогам.

Окрім того зазначає, що взимку 2019 року він звернувся до лікаря отоларинголога місцевої лікарні м. Житомира. Під час проведення процедури промивання вух було пошкоджено (пробито) слухову перепонку. В період часу з 09.12.2019 по 18.12.2019 він знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні отоларингології. Вказує, що про даний випадок він також звертався до ТОВ СК «Кредо», на що отримав відмову у страхових виплатах. Вважає, що відмова ТОВ СК «Кредо» є незаконною, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що позивачем були надані медичні документи, які є підтвердженням події травми. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до лікарів з метою правильності оформлення медичного документа для отримання страхового відшкодування. Окрім того, звертає увагу на те, що позивач щомісячно вносить відповідну суму на рахунок страхової компанії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 13 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ТДВ Страхова компанія «Кредо» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків з визначенням страхової суми в розмірі 50 000,00 грн.

10 квітня 2018 року з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок чого він був травмований. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого 12.04.2018 у нього встановлено діагноз «консолідуючий перелом».

02.05.2018 позивач на адресу ТОВ СК «Кредо» через страхового агента «АТ«А-Банк» в електронному вигляді направив заяву-повідомлення про нещасний випадок з вимогою про сплату страхового відшкодування, з доданими копіями лікарської довідки поліклініки КУ ЦМЛ №2, рентгенівськими знімками, протоколом ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та заочеревиного простору, виписки з медичної карти амбулаторного хворого, висновком мультизрізованої комп`ютерної томографії.

Страховим актом №Z1842PB70000AK від 11.05.2020 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Підставою відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем зазначено, що дана подія не визнається страховою, оскільки не входить до переліку пошкоджень, зазначених у п.6.1.2 договору страхування та додатку №1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування.

Крім того, 29.12.2019 року на гарячу лінію ТДВ Страхова компанія «Кредо» надійшло повідомлення ОСОБА_1 про отримання травми (пробиття слухової перепонки) під час промиванні вуха.

Страховим актом №Z19ВТРВ700006Z від 02.01.2020 року ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування відмовлено у зв`язку з невизнанням даних подій страховим випадком.

Відтак, вбачається, що спірні взаємовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою страховика у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про страхування» предметом договору особистого страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 4 укладеного договору страхування предметом договору є майнові інтереси позивача, що не суперечать законодавству, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи.

Відповідно до п.6 договору страхування слідує, що страховим випадком сторони визнають події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхання, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо):

- смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку;

- ушкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно додатку № 1 до особливих умов добровільного старування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ Правил страхування, - розмір страхової виплати у відсотковому розмірі від страхової суми згідно із зазначеними пропорціями у таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам» Додатку № 1 особливих умов добровільного старування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ Правил страхування.

Відповідно до 6.1.2 договору страхування повний перелік ушкоджень та розмір суми виплати зазначено в Таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат за страховими випадками» Додатка № 1 до Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування.

Згідно з п.6.2 договору нещасним випадком за договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом, поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварин, правець) застрахованої особи або її смерть.

Нещасними випадками також є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб.

Отже, вищевказаний договір страхування між сторонами укладено з метою захисту майнового інтересу в разі настання певної події, яка обумовлена умовами цього договору страхування, тобто здійснення страховиком страхової виплати в разі настання страхового випадку за ризиками, визначеними договором страхування.

Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 ЦК страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Аналіз цих норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Приймаючи рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідач послався на п.6.1.2 договору страхування та додатку №1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування та на п. 3.3.1 Умов страхування до договору добровільного страхування від нещасних випадків.

Згідно п. 3.3.1 умов страхування до договору, медична довідка повинна містити: ПІБ пацієнта, точний діагноз, дату звернення за медичною допомогою, тривалість лікування, повинна бути підписана відповідальною особою та завірена печаткою медичної установи.

Додатком №1 до Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ затверджені загальні умови застосування таблиці №1«Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам».

В п. 28 Таблиці №1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам», розмір страхової виплати за перелом грудини визначений в розмірі 5% від страхової виплати.

З виписки із медичної картки амбулаторного хворого ЦМЛ №2 м. Житомира від 03.05.2018 вбачається, що 12.04.2018 ОСОБА_1 було встановлено діагноз: консолідуючий перелом в/з тіла грудини.

З виписки із медичної картки амбулаторного хворого ЦМЛ №2 м. Житомира від 18.05.2018 вбачається, що ОСОБА_1 було встановлено діагноз: перелом тіла грудини. Зі слів травмованого подія відбулася 10.04.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 в заяві про страхову виплату вказав, що подія трапилася 10.04.2018, час події: 00:00.

Разом з тим, в позовній заяві ОСОБА_1 дату отримання травми зазначив 12.04.2018 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 у справі була призначена судово- медична експертиза.

За висновком судово- медичної експертизи №1607 проведеної бюро судово-медичної експерти Житомирської обласної ради від 01 жовтня 2021 року відповідно до наданої медичної документації (медична карта амбулаторного хворого) 12.04.2018р. після рентгенологічного обстеження у гр. ОСОБА_1 було виявлено консолідуючий (що зростається) перелом верхньої третини тіла грудини; станом на 17.05.2018р. після проведеної мультризрізової комп`ютерної томографії органів грудної клітки у гр. ОСОБА_1 було виявлено лінійний перелом тіла грудини на етапі консолідації (зростання). Також відомо, що тілесні ушкодження гр. ОСОБА_1 було заподіяно 10.04.2018р. (запис лікаря-травматолога поліклініки 19.04.2018р.), а за матеріалами справи вказана дата травми власне гр. ОСОБА_1 як 10.04.2018р. (а.с. 197- 199), так й 12.04.2018р. (а.с. 1-3). Враховуючи дані спеціальної медичної літератури та за даними рентгенологічного обстеження гр. ОСОБА_1 , перелом, що зростається не може бути заподіяний за 1-2 доби (12.04.2018р.) до часу рентгенологічного обстеження та зберігати ознаки етапу зростання через 37 діб (17.05.2018р.). Обласним лікарем- рентгенологом при дослідженні мультизрізової комп`ютерної томографії органів грудної клітки станом на 17.05.2018р. у гр. ОСОБА_1 було виявлено консолідований (зрощений) перелом верхньої третини тіла грудини, і за даними спеціальної медичної літератури, терміном зрощення перелому є 3- 4 тижні до часу проведеної комп`ютерної томографії органів грудної клітки. Враховуючи відсутність будь-яких записів щодо наявності видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 у всій медичній документації, а також розбіжності в датах заподіяння йому тілесних ушкоджень ( 10.04.2018 р. та 12.04.2018р.), відсутність об`єктивних рентгенологічних даних, що дають змогу дати відповідь на можливість отримання перелому за конкретної дати, дати відповідь на питання про фактичну дату отримання травми не є можливим.

Згідно з п.4.1.3 розділу «Умови здійснення страхових виплат» договору страхування причиною відмови у здійснені страхової виплати є подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Пункт 4.1.6 договору передбачає відмову у страховій виплаті в разі звернення застрахованою особою за медичною допомогою, використовуючи будь-які доступні способи, пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку.

За положеннями ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.4.2 укладеного договору не визнаються страховими випадками травматичні пошкодження, які відбулись у зв`язку з вживанням застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин.

З доводів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 відпочиваючи з друзями, вживав спиртні напої, що відповідно до п.4.2 не може слугувати підставою отримання страхового відшкодування.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що доступні для Страховика відомості про обставини події, внаслідок яких могли утворитись тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла грудини, не дозволяли в повній мірі чітко ідентифікувати події як страховий випадок, а тому відмова у здійсненні страхової виплати є обґрунтованою.

Також суд першої інстанції відмовив в задоволенні вимог про зобов`язання відповідача здійснити страхову виплату внаслідок поставленого відповідно до виписного епікризу від 18.12.2019 року діагнозу відносно позивача - гострий лівобічний середній отит.

Згідно п. 24. Таблиці № 1 додатку № 1 до особливих умов добровільного страхування травматичним ушкодженням слід вважати ушкодження одного вуха, що призвело до після травматичного отиту.

Позивач не надав належних доказів на підтвердження виникнення травматичного фактору пошкодження органів слуху, а також пов`язаного із цим причинно-наслідковим зв`язком після травматичного отиту.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку наданим у справі доказам, у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за його недоведеності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland, № 49684/99, § 2)).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як справа є малозначною, ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді