РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 липня 2021 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.

при секретарі Баранюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що 28 вересня 2020 року між ним, як позикодавцем, з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, із другої сторони укладено договір позики, згідно з яким він передав відповідачеві грошові кошти в сумі 5000 (одну тисячу) євро, що підтверджується розпискою, написаною власноручно відповідачем, копія якої додається до позовної заяви.

Із змісту розписки вбачається, що відповідач позичив вказані грошові кошти у позивача та зобов`язався повернути грошові кошти у повному обсязі до 03.10.2020 року.

Відповідач не повернув йому грошові кошти у зазначений в розписці строк.

Таким чином, на даний час відповідачем сума неповернутих йому грошових коштів згідно вищевстановленого зобов`язання становить 5000 (п`ять тисяч) євро.

Крім того, сума загальних прострочених неповернутих боргових зобов`язань, що складається з 3% річних, становить 69,35 євро.

Отже, станом на 22.03.2021 року загальна сума боргу становить 5069,35 євро.

На його неодноразові дзвінки на мобільний номер телефону відповідач не відповідає і кошти не повертає, що порушує його права на володіння, користування і розпорядження належними йому грошовими коштами.

Просить стягнути із відповідача на його користь грошові кошти у сумі 5000 євро, 3% річних, що становлять 69,35 євро, а всього 5069,35 євро, та понесені судові витрати та витрати за надання правової допомоги, розрухнок яких буде подано суду впродовж 5 днів після ухвалення рішення.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 квітня 2021 року позовну заяву було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 27 травня 2021 року за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 квітня 2021 року з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 м.кв., яка належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Позивач та його представник адвокат Польова Е.М. в судове засідання не з`явились, подали суду письмові заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали повністю, просять суд розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 для участі у розгляді справи повторно не з`явився, відзиву не подав, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи у порядку, визначеному законом, за зареєстрованим місцем проживання, а тому за згодою сторони позивача суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 вересня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, із другої сторони укладено договір позики, згідно з яким він передав відповідачеві грошові кошти в сумі 5000 (одну тисячу) євро, які зобов`язався повернути до 03.10.2020 року, що підтверджується розпискою, написаною власноручно відповідачем, копія якої додається до позовної заяви.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

У відповідності до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів (постанова Верховного суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс-15).

Як вбачається з позовної заяви, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання.

Як зазначає позивач, на даний час відповідачем сума неповернутих йому грошових коштів згідно вищевстановленого зобов`язання становить 5000 (п`ять тисяч) євро.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, укладеним з позивачем по справі, то на його вимогу він зобов`язаний сплатити неповернуту суму коштів у розмірі 5000 (п`ять тисяч) євро.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, за період прострочення грошового зобов`язання, а саме за 169 днів, починаючи з 04.10.2020 року і до дня подачі позову 22 .03.2021 року, 3% річних становить 69,35 євро (з 04.10.2020 року до 31.12.2020 року: 5000 х 3% х 89:366:100 = 36,48 євро, з 01.01.2021 рок у до 21.03.2021 року: 5000 х 3% х 806 365:100= 32,88 євро).

Згідно постанови Великої Палати Верховного суду України від 16 січня 2019 року (справа N 373/2054/16-ц ), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Виходячи з наведеного, станом на 27.07.2021 року, заборгованість відповідача перед позивачем, яка складається з основної суми боргу, відсотків за користування коштами та 3% річних, становить 5069,35 євро, а тому саме ця сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача.

Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України в сумі 2125,80 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.207, 524, 533, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , 5000 (п`ять тисяч) євро боргу за договором позики, 3% річних в сумі 69,35 євро, а всього стягнути з нього заборгованість в сумі 5069 (п`ять тисяч шістдесят дев`ять) євро 35 центів, а також 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) грн 80 коп витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Головуючий/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко