Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно через відсутність його державної реєстрації.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

Третя особа Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та погодження із позовними вимогами.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив

Житловий будинок в АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , а його членами дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , син ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується довідкою Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 08.12.2020 року № 409.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Оскільки житловий будинок в АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, то голова двору та його члени мають у ньому частку, яка складає по 1/5 кожному.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

13.01.2004 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями (частка) в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

Відповідно до висновку про ринкову вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , вартість вказаного нерухомого майна складає 44114 грн.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку із тим, що право власності на вказаний житловий будинок за померлою ОСОБА_7 , відсутнє та не зареєстровано. У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 761 від 08.08.2005 року, заведена за заявою спадкоємця за заповітом дочки померлої ОСОБА_7 , спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не була членом колгоспного двору АДРЕСА_1 .

Зі змісту заяв членів колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які долучено до цивільної справи 4 серпня 2021 року, не вбачається, що вони відмовляються від своїх часток у колгоспному дворі в користь позивача ОСОБА_1 .

Доказів того, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого батька ОСОБА_5 та брата ОСОБА_9 суду не подала, а тому відсутні підстави для визнання за нею права власності на 2/5 частки в порядку спадкування після їх смерті.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не є членами колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , не є співвласниками зазначеного нерухомого майна, доказів того, що вони якимось чином порушили права позивача суду ОСОБА_1 не подано, а тому у задоволенні позовних вимог до них слід відмовити.

Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

Аналізуючи зазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, визнавши за нею право власності на 1/5 частку у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст. 1223, 1268 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , зареєстрований в с.Дворіччя Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , зареєстрований в с.Гумниська Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , з кожного, в дохід держави по 227 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Текст повного рішення виготовлено 12.10.2021 року

Суддя Теребовлянського

районного суду Л.С.Ромазан