Справа № 638/3048/19
Провадження № 2-ві/638/32/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Цвіри Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Варданян К.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м.Харкова Подус Г.С. від розгляду цивільної справи № 638/3048/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину (договору купівлі-продажу нерухомого майна) недійсним та застосування наслідків недійсності правочинів (реституції), -

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С. перебуває цивільна справа № 638/3048/19 (2/638/1326/21) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину (договору купівлі-продажу нерухомого майна) недійсним та застосування наслідків недійсності правочинів (реституції).

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2021 року, 23 липня 2021 року канцелярією суду судді Цвірі Д.М. передана заява ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м.Харкова Подус Г.С. від розгляду цивільної справи № 638/3048/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину (договору купівлі-продажу нерухомого майна) недійсним та застосування наслідків недійсності правочинів (реституції).

Заява про відвід обґрунтована тим, що на переконання заявниці суддя Подус Г.С. прямо чи побічно зацікавлена в результатах розгляду вищевказаної справи, та існують інші обставини, що викликають сумнів в її об`єктивності, з огляду на надмірну тривалість розгляду справи, не надсилання повісток учасникам справи, ненадання суддею можливості відповідачу оголосити подані нею клопотання у судовому засіданні, не надання заявниці копії позовної заяви, та задоволення виключно клопотань позивачів, що на її думку, є підставою для відводу судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву про відвід, оцінивши наведені в її обґрунтування доводи, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Частиною другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно із частиною 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності (неупередженості) відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Аналіз наведених заявницею підстав відводу, та їх обґрунтування, свідчить про те, що останні, зводяться до незгоди заявниці з прийнятими суддею Подус Г.С. процесуальними рішеннями у цій справі.

Водночас, згідно положень частини 4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", п.10 - процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У разі незгоди особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи сторона має право оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції, незгоду з судовим рішенням сторона по справі має право викласти в апеляційній чи касаційній скарзі.

Суд вважає, що наведені заявницею обґрунтування відводу у своїй сукупності, не свідчать про наявність обставин, які викликали б сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Подус Г.С., і відповідно, передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді, з огляду на що, така заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м.Харкова Подус Г.С. від розгляду цивільної справи № 638/3048/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину (договору купівлі-продажу нерухомого майна) недійсним та застосування наслідків недійсності правочинів (реституції), - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра