Справа № 308/7453/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, скаргу ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Краснов Радіон Вікторович на бездіяльність начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник - ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Краснов Радіон Вікторович звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) та зобов`язання вчинити певні дії, за якою просить суд: зобов`язати начальника MB ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) Хваста С.В. в межах виконавчого провадження за виконавчими листами № 2 - 6830, виданого 24.10.2005 року, № 2-3621, виданого 02.11.2006 р. Ужгородським міськрайонним судом скасувати арешт та оголошену заборону на відчуження на квартиру, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із поверненням виконавчих документів стягувачеві у виконавчих провадженнях № 11-10763028 та № 11 - 24386605.

В обґрунтування скарги скаржник зазначила, що виконавчі документи були повернуті стягувачам органом виконання судових рішень, проте арешти державним виконавцем всупереч вимогам діючого на той час законодавства скасовані не були, що й зумовило звернення до суду з цією скаргою.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги скарги просив задовольнити.

Представник Ужгородського МВ ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте подав відзив на скаргу від 02.08.2021 року за яким вважає скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, оскільки боржником пропущено строк звернення до суд з цією скаргою, та відсутні правові підстави для її задоволення.

З огляду на те, що згідно ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку, що не зважаючи на неявку стягувача, боржника та головного державного виконавця Грицищук М.П., скарга ОСОБА_1 , може бути розглянута судом за відсутності сторін.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається із змісту скарги, така подана в порядку ст. 447 ЦПК України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що за постановою головного державного виконавця Грицищука Михайла Петровича від 20.01.2009 року ВП № 10763028 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3621, виданого 02.11.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та заборонено здійснювати відчуження будь -якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу 10 605,00 грн., стягнутого судом на користь ОСОБА_2 .

У подальшому, за постановою від 12.11.2009 року ВП № 10763028 виконавчий лист № 2-3621, виданий 02.11.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було повернуто стягувачу ОСОБА_2 на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач своїми діями перешкоджав провадженню виконавчих дій.

При цьому арешти у цьому виконавчому провадженні скасовані не були, що й зумовило звернення до суд з відповідною скаргою.

Слід також зазначити, що за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2020 року у справі № 308/10392/19, яка була залишена без зміна за постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.04.2021 року, скаргу ОСОБА_1 , поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 , стягувач ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук М.П. під час виконання судового рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено; визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Грицищук М.П., в частині не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 та виключення відомостей про арешт щодо нього з Єдиного Реєстру боржників під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2010 року у виконавчому провадженні № 18312017.

Зобов`язано головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) Грицищук М.П. вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №18312017.

При цьому судом було встановлено, що 26.03.2010 року постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Грицищук М.П. відкрито виконавче провадження №18312017 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6830 виданого Ужгородським міськрайонним судом 24.10.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 37 708,15 грн.

Державним виконавцем після відкриття провадження у справі було вжито ряд заходів по виконанню рішення cуду.

Державним виконавцем 02.03.2011 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що стверджується даними витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за постановами державного виконавця від 20.01.2009 року та від 02.03.2011 року зазначено про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, а саме квартири ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

29.12.2010 року головним державним виконавцем МВ ДВС УМУЮ Грицищук М.П. в межах виконавчого провадження №18312017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем було вказано п. 4 ч. 1 ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження, а саме стягувач своїми діями перешкоджає провадженню виконавчих дій.

Виходячи з наявних матеріалів справи, судом встановлено, що в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин)державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа не зазначено про зняття арешту з майна.

У подальшому, за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2021 року судом було ухвалено додаткову ухвалу в справі за скаргою ОСОБА_1 , поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 , стягувач ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук М.П. під час виконання судового рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Доповнено резолютивну частину ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.09.2020 року наступним текстом:

зобов`язати головного державного виконавця Ужгородського MB ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) Грицищук М.П. в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №2-6830, виданого 24.10.2005 року Ужгородським міськрайонним судом скасувати арешт та оголошену заборону на відчуження на квартиру, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене слід погодитися із доводами органу виконання рішень про відсутність правових підстав для повторного розгляду скарги в частині зобов`язання начальника MB ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) Хваста С.В. в межах виконавчого провадження за виконавчими листами № 2 - 6830, виданого 24.10.2005 року, Ужгородським міськрайонним судом скасувати арешт та оголошену заборону на відчуження на квартиру, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 18312017, оскільки є рішення суду з цього питання, яке набуло законної сили, тому у задоволенні цієї частини скарги слід відмовити за відсутністю предмету оскарження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.08.2021 року № 268512989 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , 27.01.2009 року за № 8401880 зареєстровано обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 11-107630028, 20.01.2009, МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, за заявою Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 цього Закону в редакції на момент виникнення правовідносин - якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки, у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) державним виконавцем не було зазначено про зняття арешту з майна у постанові про повернення виконавчого документа.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання начальника MB ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) Хваста С.В. в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3621, виданим 02.11.2006 р. Ужгородським міськрайонним судом, скасувати арешт та оголошену заборону на відчуження на квартиру, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 11-10763028 (ВП 10763028).

Керуючись ст. ст. ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 247, 260, 261, 354, 447, 450, 451 ЦПК України, ст.ст. 37, 38, 40, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Краснов Радіон Вікторович на бездіяльність начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Хваста С.В. в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3621, виданим 02.11.2006 р. Ужгородським міськрайонним судом, скасувати арешт та оголошену заборону на відчуження на квартиру, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 11-10763028 (ВП 10763028).

В задоволенні решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали 11.10.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова