РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 555/442/21

Провадження № 22-ц/4815/1165/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: відділ освіти, молоді та спорту Березнівської районної державної адміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Рівненська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року, ухвалене в складі судді Старовецької Ю.В., повний текст якого складено 29 березня 2021 року у справі № 555/442/21,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу освіти, молоді та спорту Березнівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Рівненська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Позов обґрунтовано тим, що з 30 серпня 2005 року по 27 травня 2019 року позивач працювала вчителем англійської та німецької мов Орлівської ЗОШ. Згідно з наданими розрахунковими листами ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2016 рік з неї бухгалтерією підприємства на користь профспілки відраховувалися профспілкові внески у загальній сумі 1413,42 грн. Вважає, таке відрахування незаконними, так як нею не подавалась заява для вступу в профспілку працівників освіти та науки України. Просить стягнути з відповідача 1413,42 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Березнівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Рівненська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України про стягнення заборгованості із заробітної плати відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивачем не надано суду доказів щодо неправомірності відрахування відповідачем із заробітної плати позивача профспілкових внесків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в позовні вимоги задовольнити.

Зазначає, що судом не зроблено жодних висновків щодо незаконного утримання заробітної плати на користь профспілки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Установлено, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем з 30 серпня 2005 року до 27 травня 2019 року.

17 березня 2009 року ОСОБА_1 подано заяву до профспілкового комітету, відповідно до якої просить виділити їй благодійну грошову допомогу.

Згідно протоколу засідання профкому Орлівської ЗОШ І ІІІ ст. від 20 березня 2009 року № 3, ОСОБА_1 надано благодійну грошову допомогу в сумі 220 грн., що стверджується видатковим касовим ордером №44 від 31 березня 2009 року.

Відповідно до заяви члена профспілки, вчителя Орлівської ЗОШ ОСОБА_1 на ім`я голови районної організації профспілок працівників освіти ОСОБА_2 від 27 жовтня 2016 року, позивач повідомляє про вихід з профспілки Березнівської районної організації працівників освіти. Зазначає, що є членом профспілки Трудова солідарність.

Згідно з протоколом № 11 засідання профспілкового комітету Орлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 24 листопада 2016 року було прийнято рішення про надання згоди на виведення працівника ОСОБА_1 з профспілкової організації Орлівської ЗОШ І ІІІ ступенів. Крім того, постановлено припинити відрахування профспілкових внесків з 01.12.2016 року.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 555/1039/19 за позовом ОСОБА_1 до Орлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Березнівської районної ради Рівненської області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, встановлено факт, що ОСОБА_1 була членом первинної профспілкової організації Орлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В статті 243 Кодексу законів про працю України зазначено, що відповідно до Конституції України та Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок.

Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначаються Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному закладі освіти.

Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами. Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, закладі освіти або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб ч.2 ст.7, ч.2 ст.11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Згідно зі статтею 246 Кодексу законів про працю первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

Відповідно до статті 127 КЗпП України , відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно зі ст.249 КЗпП України за наявності письмових заяв працівників, які є членами професійної спілки, власник або уповноважений ним орган щомісяця безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілкової спілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в строки, визначені цим договором чи угодою.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Матеріалами справи стверджується, що за рахунок коштів профспілки позивачу, як члену профспілки надавалася матеріальна допомога у зв`язку із смертю сестри. Така виплата здійснювалася на підставі рішення профкому за зверненням самого позивача (а.с. 57-59).

Позивач належними та допустимими доказами не довів факт підроблення заяви члена профспілки від 17 березня 2009 року із зазначенням номеру профспілкового квитка про виплату грошової допомоги, не заявляв клопотання про призначення судової технічної експертизи вказаного документа, тому вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Так письмовими доказами доведено фактичне членство ОСОБА_1 у профспілковій організації, користування нею правами члена профспілки, а тому, відповідно, і виконання нею обов`язку члена профспілки в частині сплати внесків.

Між тим, суду не надано доказів, які б підтвердили неправомірність відрахування із заробітної плати позивача, крім того ОСОБА_1 не спростовано той факт, що вона не була членом профспілки на підприємстві.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки суду не надано будь-яких доказів щодо неправомірного відрахування відповідачем із заробітної плати позивача профспілкових внесків.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Витрати за подання апеляційної скарги слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2021року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.