Справа № 130/858/21
Провадження № 22-ц/801/2112/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 рокуСправа № 130/858/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 липня 2021 року, постановлене у складі судді. Шепеля К. А. , в м. Жмеринка, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

1 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та висував вимогу: стягнути з відповідача на його користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того яка з цих обставин настане першою.

Обґрунтовуючи позов, зазначив що відповідач сплачував аліменти на його утримання в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно з 11.04.2011 року і до досягнення ним повноліття. Зараз він навчається на другому курсі у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса за спеціальністю «Філологія» з 01.09.2018 року по 30.06.2024 року на денній формі навчання, повна сума навчання становить 54 957 грн 35 коп. за весь час навчання. Зазначає, що проживає у м. Жмеринка, тому необхідні додаткові кошти на проїзд, сума якого становить близько 1 700 грн на місяць, купівлю навчальних посібників та канцтоварів, харчування, тощо. Відповідач є його батьком, офіційно не працює, проте має тимчасові заробітки за кордоном, інших утриманців не має, взмозі надавати матеріальну допомогу на його утримання.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 липня 2021 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 764 грн щомісячно, починаючи з 1 квітня 2021 року і до закінчення навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса 30 червня 2023 року. Вказано, що припинення навчання тягне за собою припинення стягнення аліментів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що позивач є повнолітнім сином відповідача, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання. При визначенні розміру аліментів суд врахував взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, та прийшов до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 764 грн щомісячно, вважаючи, що саме такий розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме його потребам. При цьому суд першої інстанції за основу взяв вартість навчання.

Не погодившись із цим рішенням, 27 серпня 2021 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції в частині суми призначених аліментів і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши на його користь з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 2 000 грн, щомісячно, починаючи з 1 квітня 2021 року.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того що розмір призначених судом аліментів є заниженим та не враховує реалії сьогодення. Зсилаючись на висновки Верховного Суду у справі № 308/4214/18, зазначає що судом першої інстанції безпідставно не враховано вартість підручників, вартість проїзду до навчального закладу. Крім того зауважує, що всупереч ст. 182 СК України, де вказано, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що у його випадку становить 1 189 грн 50 коп., суд немотивовано призначив аліменти у значно меншому розмірі 764 грн щомісячно.

Від відповідача впродовж встановленого апеляційним судом строку відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (копія на а. с. 6).

ОСОБА_1 навчається в Донецькому національному університеті імені Василя Стуса", є студентом ІІ курсу денної форми навчання на платній основі, на факультеті «Філологія», запланований термін завершення навчання - червень 2024 року.

Згідно договору про надання платної освітньої послуги №7/78-10/21 укладеного 26 січня 2021 року між Донецьким національним університетом імені Василя Стуса та ОСОБА_5 (здобувач вищої освіти ОСОБА_1 ) вартість освітньої послуг за весь строк навчання становить 54 957 грн 35 коп, з посеместровою оплатою (копія на а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 5, 42).

Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22 квітня 2011 року, з відповідача на утримання позивача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення ним повноліття (а.с. 8).

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

З урахуванням відсутності заперечень позивача щодо задоволення позовних вимог, а також відсутності в матеріалах справи будь яких доказів неможливості надавати матеріальну допомогу сину на час його навчання у визначеному ним у позові розмірі, апеляційний суд приходить до висновку що у суду першої інстанції не було підстав відмовляти позивачу у задоволенні його вимог в повному обсязі, з огляду на таке:

В постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17, від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц, в яких предметом розгляду були подібні правовідносини зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина/доньки, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання він/вона не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Необхідно враховувати, що денна форма навчання унеможливлює працевлаштування сина з метою одержання доходу для самостійного матеріального забезпечення, без допомоги батьків.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Проте, визначення судом першої інстанції аліментів в сумі 764 грн щомісячно не грунтується на вимогах закону та обставинах справи. Безпідставним є посилання у рішенні місцевого суду на те, що вартість навчання позивача складає 1 527 грн щомісяця (інші витрати позивачем не доведено), а тому відповідач має сплачувати половину від цієї суми. Адже аліменти на повнолітніх доньку (сина) які продовжують навчання, складається не тільки з витрат на навчання, а і з вартості підручників, проїзду до навчального закладу чи проживання за місцем його знаходження, необхідності харчуватися та купувати одяг.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач є повнолітнім сином відповідача, проживає разом з матір`ю, на значній відстані від учбового закладу, навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи, потребує матеріальної допомоги від батька на своє утримання на час навчання, відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу, на його утриманні не перебувають інші особи, а також з урахуванням того, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, який становить 2 000 грн щомісячно, починаючи з 1 квітня 2021 року і до закінчення навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса.

Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, апеляційний суд в порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат: позивач ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 908 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 362 грн, а всього 2 270 грн.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір заборгованості становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 липня 2021 року скасувати та постановити нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 1 квітня 2021 року і до закінчення навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 річного віку.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк