Провадження № 2/219/3906/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 листопада 2021 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в особі судді Шевченко Л.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2021 до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернувся адвокат Негодуйко Г.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що наявні підстави для залишення його без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві зазначено, що місце реєстрації позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Відповідно до Розпорядження ВССУ № 2710/38-14 від 2.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», у зв`язку із проведенням АТО справи Червоногвардійського районного суду м. Маківки підсудні Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Тобто, відповідно до вимог ч.1 ст. 27 ЦПК України та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року, вказаний позов за територіальною підсудністю повинен розглядатися Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Однак, посилаючись на ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позивач зазначає, що оскільки відповідач мешкає у м. Макіївка та перебуває на непідконтрольній території України, останній згоден на здійснення розгляду справи за місцем постійного проживання позивача у м. Бахмут. А тому справа підсудна Артемівському міськрайонному суду Донецької області. Разом з цим, позивач не вказує про те, що у подружжя є спільні неповнолітні діти, які проживають разом з нею.

Ст. 28 ЦПК України визначає можливість подання позову за вибором позивача, зокрема за ч. 2 цієї статті позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З доданих до матеріалів позовної заяви документів не вбачається наявність будь-якої з перелічених підстав для розгляду даного позову за місцем проживання позивача, а саме Артемівським міськрайонним судом Донецької області, оскільки відсутні будь-які документи на підтвердження знаходження на її утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, або що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до м. Костянтинівка (підсудність за місцем місця проживання відповідача) для розгляду даної справи. Також не надано доказів на підтвердження домовленості між подружжям про розгляд справи про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначено п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 «ДСТУ 4163-2003», - «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

За вищевказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів справи, копії документів, які долучено до позову не засвідчені позивачем належним чином.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю. Ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату, тому в даному випадку обсяг повноважень визначається за домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Ордер є одностороннім документом, що самостійно (без договору) може підтверджувати лише факт наявності у повіреного права бути представником та не містить інформації про обсяг такого представництва.

Таким чином, суд може виконати вимогу процесуального закону та перевірити наявність права в довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом з ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витяг з договору), про який зазначено у такому ордері.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження повноважень адвоката Негодуйка Г.В. на представлення інтересів ОСОБА_1 надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру серії АН № 1049906, які не завірені належним чином. Однак, не було надано копії договору про надання правової допомоги від 25.10.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підставі якого виданий ордер АН № 1049906.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року, «Наталія Михайленко проти України» від 30 травня 2013 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, попередивши останнього про те, що у разі коли він відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

В разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.В. Шевченко