Справа № 188/1003/21
Провадження № 2/188/449/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

В складі головуючої судді Ніколаєвої І.К.,

з участю секретаря судового засідання Фесик Ю.В.

за участі :

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наприкінці червня 2021 року від органів місцевого самоврядування - Дмитрівського старостинського округу Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області йому стало відомо про смерть ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одночасно він дізнався, що 21.08.2013 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку загальною площею 4,690 га та яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області відповідно до державного акту на право власності серії III- ДП №093332, виданого Петропавлівською районною державною адміністрацією 18.03.2002 року, заповідає позивачеві - ОСОБА_2 .

Копію заповіту він отримав 06.07.2021 року з відміткою про те, що цей заповіт не змінений, не скасований та перший екземпляр заповіту знаходиться у справах виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Згідно довідки старости Дмитрівського старостинського округу виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №475 від 30.06.2021 року ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент її смерті за вказаною адресою зареєстровані син померлої - ОСОБА_3 , 1976 року народження, невістка ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 , 1997 року народження та онука ОСОБА_7 , 1998 року народження.

На звернення позивача до відділу реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 06.07.2021 року ним було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 .

У подальшому, представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Мирної A.M. із документами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. За результатами розгляду заяви приватним нотаріусом Мирною A.M. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована пропуском позивачем шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, наданого законодавством для прийняття спадщини.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, керуючись ст..ст. 2,4,30,175,187 ЦПК України представник позивача прохає суд визначити позивачеві - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

В підготовчому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав у повному обсязі, належним чином обґрунтував причину пропуску позивачем шести місячного строку на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідач по справі - ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяви в якій позовні вимоги визнав та прохає провести розгляд справи без його участі.

Вислухавши представника позивача, вивчивши заяву відповідача та письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини.

В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у цивільно-правових відносинах урегульованих нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ОСОБА_4 , на праві приватної власності належала земельна ділянка розміром 4,690 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії III - ДП № 093332, виданого 18.03.2002 року Петропавлівською райдержадміністрацією ( а.с.8).

Будучи належним власником земельної ділянки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області склала заповіт відповідно до якого земельну ділянку загальною площею 4,690 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області і належить їй на праві приватної власності, відповідно до державного акту на право власності серії III - ДП № 093332, виданого Петропавлівською районною державною адміністрацією 18.03.2002 року, заповідає позивачеві - ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту в якій зазначено, що станом на 06 липня 2021 року цей заповіт не змінено, не відмінено, не скасовано, перший екземпляр заповіту знаходиться в справах Дмитрівської сільської ради. Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 54 від 21.08.2013 року та посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради. ( а.с.7).

ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент її смерті за вказаною адресою були зареєстровані: син - ОСОБА_3 1976 року народження; ОСОБА_5 , 1977 року народження - невістка; ОСОБА_6 , 1997 року народження - онук ; ОСОБА_7 , 1998 року народження - онука, що підтверджується копією довідки старости Дмитрівського старостинського округу від 30.06.2020 року у № 175 ( а.с. 10).

Син померлої притягнутий до участі у справі в якості відповідача і на день розгляду справи ним направлена відповідна заява до суду.

Отримавши копію заповіту позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої ОСОБА_4 . За результатами розгляду його заяви приватний нотаріус А.М. Мирна видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка обґрунтована пропуском позивачем шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, наданого законодавством для прийняття спадщини та позивачеві рекомендовано звернутися до суду з даним позовом, що підтверджується копією постанови нотаріуса від 13 липня 2021 року ( а.с.11).

Отже, позивач намагався у досудовому порядку реалізувати своє право як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але ним був пропущений шести місячний строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Даючи оцінку поважності причини пропуску вказаного строку позивачем суд враховує, що спадкодавець за заповітом - позивач ОСОБА_2 не був близьким родичем померлої, не перебував з нею у будь яких відносинах, спадкодавець померла у віці 66 років, про що зазначено у свідоцтві про її смерть і суд допускає, що позивач не міг знати про те що вона померла і саме це стало причиною пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, поновити порушене право позивача, як спадкоємця за заповітом, можливо тільки у судовому порядку.

Суд прийшов до висновку, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина після померлої ніким не прийнята.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Верховний суд у Постанові від 15.04.2021 року по справі № 591/1271/18 вказав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною поновлення шести місячного строк для прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачеві додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Постільки по справі відбулося визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, вважає за необхідне позивачу повернути з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору при поданні позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1270,1272 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 15,57, 76-81, 141, 176, 263-265, 273, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , тривалістю один календарний місяць з дня набрання рішенням законної сили .

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інпп. НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривені, сплачені ним при поданні позову згідно квитанції № NOK3В4755М.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя І. К. Ніколаєва