ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 394/524/19

провадження № 22-ц/4809/1444/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - Асоціація Фермерських господарств «Віка»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Асоціації Фермерських господарств «Віка» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2021 року у складі головуючого судді Орендовського В. В.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

31.05.2019 Асоціація Фермерських господарств «Віка» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила стягнути заподіяні прямі збитки, понесені АФГ «Віка» внаслідок неправомірних дій вказаних осіб, у сумі 110 142,81 грн солідарно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки: серія IV - КР №037810 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,36 га за кадастровим номером №:02:000:0838; серія IV - КР №037809 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,36 га за кадастровим номером №:02:000:0837; серія IV - КР №037834 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,98 га за кадастровим номером №:02:000:0862. 26 січня 2008 року АФГ «Віка» з кожним власником земельної ділянки ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) окремо укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 5 років, які зареєстровані у Новоархангельському відділі КРФ ДП «ЦДЗК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 12.08.2008 вчинено записи: № 47, № 48, № 00 відповідно.

26 січня 2008 року за актом приймання-передачі кожен власник землі окремо: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передали у строкове платне користування АФГ «Віка» вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 серпня 2008 року між позивачем та відповідачами укладено додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок, згідно яких змінено строк оренди земельних ділянок до 31 грудня 2024 року та встановлено інший розмір орендної плати (підвищено) - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції.

В 2018 році власники земельних ділянок, незважаючи на існування договорів оренди, за відсутності підстав розірвання договору, вирішили самостійно обробляти земельні ділянки .

Крім того, ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до АФГ «Віка» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 14.08.2018 року у задоволенні позову відмовлено через сплив позовної давності.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2019 рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 14.08.2018 скасовано, ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до АФГ «Віка» про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено.

Восени 2018 року АФГ «Віка» посіяно на орендованих земельних ділянках озиму пшеницю. У березні 2019 року було виявлено, що на орендованих земельних ділянках, які належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земля переорана, всі посіви знищено.

АФГ «Віка» вважає, що шкоду заподіяно власниками спірних земельних ділянок, усупереч чинним договорам оренди, без відома землекористувача.

За зверненням голови АФГ «Віка» ОСОБА_5 23 квітня 2019 року головою Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області прийнято розпорядження № 85-р, яким затверджено Акт перевірки та визначення розміру збитків АФГ «Віка», спричинених внаслідок самовільного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та належать на праві приватної власності відповідачам.

Згідно Акту розмір збитків, заподіяних АФГ «Віка», становить 110 142 грн 81 коп.

Позивач встановив, що ці збитки АФГ «Віка» заподіяні відповідачами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представником ОСОБА_3 - ОСОБА_6 . З`ясовано, що вказані особи, незважаючи на діючі договори оренди земельних ділянок, всупереч умовам договору оренди земельних ділянок та укладених додаткових угод до вказаних договорів, а ОСОБА_3 незважаючи на рішення суду, яким договір оренди земельної ділянки визнано дійсним (рішення набрало законної сили) вирішили самостійно обробляти належні їм земельні ділянки та зорали їх, знищивши при цьому озимі посіви пшениці.

Згідно протоколу засідання комісії по визначенню збитків, заподіяних АФГ «Віка», утвореної розпорядженням голови Новоархангельської райдержадміністрації від 27 березня 2019 року №66-р, крім голови комісії - голови райдержадміністрації та членів комісії, були присутні ОСОБА_1 , представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та представник голови АФГ «Віка» Кривонос А.М. Сторонам, між якими виник спір запропоновано надати документи на підтвердження своїх доводів, а засідання перенести.

11 квітня 2019 за участю відповідачів відбулося засідання комісії, на якій представником АФГ «Віка» доведено до членів комісії розмір заподіяних збитків та докази на їх підтвердження. Присутні на засіданні ОСОБА_1 та представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 не заперечували заподіяння збитків саме їхніми діями, проте вважали, що діяли законно. Згідно протоколу затверджено розмір понесених АФГ «Віка» прямих витрат, завданих неправомірними діями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у сумі 110 142,81 грн.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд першої інстанції зазначив, що не був встановлений у визначеному законом порядку факт незаконного самовільного зайняття спірних земельних ділянок відповідачами, оскільки відсутні належні, допустимі і достовірні докази. Доводи позивача щодо заподіяння відповідачами внаслідок неправомірних дій зазначених у позові збитків не підтверджені доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

АФГ «Віка» подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаного судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Відмовляючи у задоволенні позову суд, на думку позивача, безпідставно вважав надані ним письмові докази недопустимими через те, що вони не містять інформації про час (проміжок часу), коли було заподіяно збитки, відсутні розрахунки по сумі заподіяних збитків, висновки грунтуються на припущеннях.

Помилковими також вважає висновок суду, що письмові докази не містять інформацію про осіб, які заподіяли збитки позивачу.

Не враховано судом, що відповідачі у своїх відзивах на позовну заяву: ОСОБА_2 (а.с. 83-89), ОСОБА_1 (а.с. 105-111), ОСОБА_3 (а.с. 131-137) зазначали, що на їх думку чинність договорів оренди припинилась у 2018 році, з того часу вони як власники мають право використовувати власні земельні ділянки та господарювати на них. Цим відповідачі визнали, що всупереч чинним договорам оренди почали на орендованих позивачем земельних ділянках господарювати на власний розсуд.

Відзиви на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідачів ОСОБА_1 , яка також представляє інтереси ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його представника за довіреністю ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія IV - КР №037809 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,36 га за кадастровим номером №:02:000:0837, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Надлацької сільської ради, виданого на підставі рішення сесії Надлацької сільської Ради народних депутатів від 20 липня 2001 року № 14 (а.с.18 т.1).

26 січня 2008 року АФГ «Віка» з власником земельної ділянки ОСОБА_2 уклав договір оренди земельної ділянки, площею 3,36 га, строком на 5 років, який зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФ «ЦДЗК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 12.08.2008 року вчинено запис № 48 (а.с.26-28 т.1).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV - КР №037810 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,36 га за кадастровим номером №:02:000:0838, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Надлацької сільської ради, виданого на підставі рішення сесії Надлацької сільської Ради народних депутатів від 20 липня 2001 року № 14 (а.с.19 т.1).

26 січня 2008 року АФГ «Віка» з власником земельної ділянки ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки, площею 3,36 га, строком на 5 років, який зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФ «ЦДЗК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 12.08.2008 року вчинено запис № 47 (а.с.30-32 т.1).

Відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за № НОМЕР_1 , яка розташована на території Надлацької сільської ради, загальною площею 2,98 га, кадастровий номер :02:000:0862, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР № 037834. 12 серпня 2008 року зареєстрований у Новоархангельському відділі Кіровоградської філії «ЦДЗК» договір оренди земельної ділянки від 26.01.2008 року, укладений між АФГ «Віка» та ОСОБА_3 за умовами якого орендодавець надав, а орендар АФГ «Віка» прийняло в строкове платне користування строком на 5 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Надлацької сільської ради, площею 2,98 га. Вищевказані обставини встановлені постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2019 року (а.с.20-24 т.1).

26 січня 2008 року за актом приймання-передачі відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожен окремо, передали у строкове платне користування АФГ «Віка» спірні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно якої змінено строк оренди земельної ділянки до 31 грудня 2024 року та встановлено інший розмір орендної плати - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції (а.с.25 т.1).

01 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно якої змінено строк оренди земельної ділянки до 31 грудня 2024 року та встановлено інший розмір орендної плати - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції (а.с.29 т.1).

01 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно якої змінено строк оренди земельної ділянки до 31 грудня 2024 року та встановлено інший розмір орендної плати - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції. Ці обставини встановлені постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2019 року (а.с.20-24 т.1).

Згідно акту перевірки та визначення розміру збитків заподіяних АФГ «Віка» №1 від 11.04.2019 року комісія встановила, що на спірних земельних ділянках, які знаходились в оренді АФГ «Віка» на момент проведення посіву, було знищено посіви озимої пшениці, розмір прямих збитків становить 110 142 грн 81 коп. (а.с.35 т.1).

Розпорядженням голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23 квітня 2019 року № 85-р затверджено акт перевірки та визначення розміру збитків АФГ «Віка» №1 від 11.04.2019, внаслідок пошкодження посівів озимої пшениці на земельних ділянках розташованих на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області під кадастровим номером :02:000:0838, площею 3,3575 га, кадастровим номерои :02:000:0837, площею 3,3576 га та кадастровим номером :02:000:0862, площею 2,9783 га, та затверджено розмір прямих збитків у сумі 110 142,81 грн. (а.с.36 т.1).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Умовами для покладення на особу обов`язку відшкодувати шкоду є: протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи; шкода як наслідок такої протиправної поведінки; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Для настання солідарної відповідальності при заподіянні шкоди, завданої двома або кількома особами, необхідно встановити, що діяння заподіювачів шкоди були об`єднані спільним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їхніх спільних дій, тобто солідарна відповідальність можлива лише в разі спільних дій, тобто коли не можна розмежувати вину кожного.

Отже, обов`язкову встановленню підлягає розмір вини кожного із заподіювачів такої шкоди, лише в разі неможливого розмежування вини настає солідарний обов`язок по відшкодуванню завданих збитків.

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідачів лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи, згідно з пунктом 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

При пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов`язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення. Якщо замість пошкоджених посівів землекористувач провів у тому ж сезоні повторний посів культур, відшкодуванню підлягають витрати на пересівання (вартість насіння, обробітку землі тощо).

В обґрунтування доводів позовної заяви, як на підставу для задоволення позовних вимог, АФГ «Віка» в підтвердження понесених збитків в розмірі 110142,81 грн долучили до позову: - протокол засідання комісії по визначенню збитків заподіяних АФГ «Віка» від 11.04.2019 року (а.с.34 т.1); - акт перевірки та визначення розміру збитків заподіяних АФГ «Віка» №1 від 11.04.2019 року; - розпорядження голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 85-р від 23.04.2019 року про затвердження акту перевірки та визначення розміру збитків АФГ «Віка» №1 від 11.04.2019 року.

Суд першої інстанції, дослідив і належно оцінив надані сторонами докази, і з дотриманням норм матеріального і процесуального права дійшов правильного висновку про недоведеність факту заподіяння шкоди у зазначеному позивачем розмірі неправомірними діями та з вини відповідачів, оскільки вони не містять інформації про час та місце вчинення неправомірних дій, не вказують на те, що діяння заподіювачів шкоди були об`єднані спільним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їхніх спільних дій, у матеріалах справи також відсутня розрахункова відомість по завданим збиткам від знищення озимої пшениці на орендованих позивачем земельних ділянках, тобто позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано належного розрахунку заподіяних збитків.

Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 144/485/16 (провадження № 61-19676св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 701/660/17 (провадження № 61-39901св18).

Доводи апеляційної скарги стосовно доведеності вини відповідачів у заподіянні шкоди і, що діяння заподіювачів шкоди були об`єднані спільним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їхніх спільних дій є припущенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку в мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Асоціації Фермерських господарств «Віка» залишити без задоволення.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

О. І. Чельник