Справа № 369/2324/18
Провадження № 6/369/297/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Ільченка В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою про поворот виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала вказана справа. Заочним рішенням суду від 08.05.2018 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.07.2012 у розмірі 107498,28 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 03.02.20021 заочне рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За період з липня 2020 року по 08.02.2021 з ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 59127397 щодо примусового виконання заочного рішення у справі 369/2324/18 списано з банківських рахунків останнього грошові кошти у сумі 8946,60 грн.

Враховуючи, що наразі виконавче провадження № 59127397 закрито, у зв`язку із скасуванням заочного рішення судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 просить в порядку повороту виконання судового рішення стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь означену суму.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшли заперечення щодо заяви про поворот виконання рішення, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання заочного рішення у справі № 369/2324/18 з нього стягнуто на користь стягувача грошові кошти.

Представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи за поданою заявою, вивчивши матеріали цивільної справи № 369/2324/18, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням суду від 08.05.2018 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.07.2012 у розмірі 107498,28 грн.

Ухвалою від 05.11.2020 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2018 в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.02.20021 заочне рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Хайдарі Р.Р. виконавче провадження № 59127397 закрито, у зв`язку з скасуванням заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2018 у справі № 369/2324/18.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

У відповідності до вимог статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони; до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Проте боржником всупереч наведеним вимогам до заяви про поворот виконання судового рішення не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що в межах виконавчого провадження № 59127397 з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуті та перераховані кошти у розмірі 8946,60 грн.

З наданих суду ОСОБА_1 копій платіжних доручень вбачається, що отримувачем за останніми є Державна казначейська служба, м. Київ.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення, у зв`язку із недоведеністю.

Керуючись ст. 444 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук