Справа № 289/1956/21
Номер провадження 4-с/289/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 01.12.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві керування транспортним засобом.

Також просить поновити пропущений процесуальний строк для подання скарги.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений із поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця, необхідно виходити з фактичних обставин справи, поведінки заявника та особливостей правозастосовчої практики з питань розгляду такої категорій справ. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи (постанова Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 439/1493/15-ц).

В даному випадку скаржник ОСОБА_1 просить поновити «пропущений з поважних причин» процесуальний строк для подання скарги посилаючись на те, що його представник адвокат Бойко В.В. на свій адвокатський запит отримав лист з Радомишльського відділу ДВС із постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.12.2020 саме 07.10.2021. Коли сам ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав в скарзі не зазначено і наданими матеріалами не підтверджено.

Однак, зазначену ОСОБА_1 причину пропущення процесуального строку отримання його представником ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови лише 07.10.2021 суд не визнає поважною.

Так, системний аналіз пункту «а» частини 1 ст. 449 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчать про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 2-1441/10).

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржником не зазначено, які саме обставини стали причиною пропуску ним десятиденного процесуального строку на подання скарги, як і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування таких обставин.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові від 15.09.2021 у справі № 760/13967/20 розглядаючи питання про поновлення строків на оскарження дій державних виконавців Верховний Суд зауважив, що за загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 447-449 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою - відмовити, а скаргу про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Н. С. Сіренко