Справа № 604/441/21
Провадження № 2/604/274/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої - судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, покликаючись на наступне: він, ОСОБА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей. В шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - донька ОСОБА_4 . 16 жовтня 2019 року рішенням Підволочиського районного суду шлюб між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з батьком, де вони прописані і проживають по сьогоднішній день. Мати дітей проживає окремо та жодного з покладених законом та моральними засадами суспільства обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, вона самоусунулася від будь-якого спілкування з дітьми та їх виховання. З метою забезпечення прав та законних інтересів дітей позивач просить вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав та прийняти рішення про стягнення з неї аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленою про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила.

Представник третьої особи на стороні позивача: Органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради - У. Карпець, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі.

Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до: витягу із реєстру актів про народження від 17.01.2012 р., виданого працівником відділу РАЦС м. Марчанізе Республіка Італія, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; витягу із реєстру актів про народження від 17.01.2012 р., виданого працівником відділу РАЦС м. Марчанізе Республіка Італія, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до рішення Підволочиського районного суду від 16 жовтня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення вступило в законну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено,що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської селищної ради від 05 липня 2021 р. № 18-21 та рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 08 липня 2021 року №168, надано висновок органу опіки, піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У висновку органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 09.07.2021 № 05-885/18-11 вказано наступне: ОСОБА_8 , 2007 року народження та ОСОБА_9 , 2010 року народження народились в Республіці Італія в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Шлюб між батьками був розірваний відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16.10.2019 року. Мати з дітьми не проживає, діти на утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 , який забезпечує належний матеріальний стан дітей, піклується про їх духовний та фізичний розвиток. ОСОБА_2 батьківські обов`язки щодо малолітніх доньок свідомо не виконує, самоусунулась від їх виховання та утримання, про що свідчать акти обстеження матеріально-побутових умов.

З акту обстеження житлово-побутових умов від 15 квітня 2020 року, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , та неповнолітні діти: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . В ході обстеження умов встановлено, що для дітей створені всі умови для проживання, діти забезпечені всім необхідним.

Згідно з довідками від 05.04.2021 року виданими КНП «Центр первинної медичної допомоги», під час захворювання дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 їх лікуванням займається бабуся та батько.

Відповідно до довідок: №35,36 від 06.04.2021 року, виданих Підволочиською гімназією І.Франка, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є ученицями навчального закладу. Діти завжди охайні, доглянуті. Батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_12 завжди відвідуються батьківські збори. Мати ОСОБА_2 контакту з адміністрацією та вчителями гімназії не підтримує.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновком органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради №05-885/18-11 від 09 липня 2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітніх ОСОБА_5 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2010 року народження, та відповідність вказаного інтересам дітей, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав.

За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своїм неповнолітнім дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками.

З цих підстав, беручи до уваги інтереси дітей, необхідність умов їх нормального розвитку та виховання, враховуючи визнання відповідачем позову, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , 1983 року народження, батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, положення ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно з якими, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, яка спроможна допомагати дитині.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, стан їх здоров`я, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на неповнолітніх ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 210, 247, 263-265, 354, ЦПК України, ст.ст. 150,164, 166, 181- 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки, піклування Підволочиської селищної ради (юридична адреса: 47800, сел. Підволочиськ, вул. А. Шептицького, 4, Тернопільської області), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо її дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2021 року, і продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Підволочиського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Підволочиський районний суд до Тернопільського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.Б. Сидорак