2/465/454/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12.10.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу № 465/2447/18 за позовом Львівського комунального підприємства "Навколо базару" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги , -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що на балансі ЛКП »Навколо базару» знаходиться будинок АДРЕСА_1 . ЛКП надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, споживачами послуг є мешканці вказаного будинку.Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_2 , для оплати за житлово-комунальні послуги їм відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачі не оплачують вартість отриманих комунальних послуг, внаслідок чого станом на 26.04.2018р.утворилась заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3381,46грн., яку просить стягнути з відповідачів солідарно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.18р.головуючим у справі визначено суддю Козюренка Р.С.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді Мартьяновій С.М.

Згідно ухвали судді Франківського районного суду м.Львова Мартьянової С.М. від 04.09.2019р.відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.Відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подачі відзиву на позовну заяву.

Оскільки, відповідачі не надіслали відзиву на позов, згідно ухвали судді Франківського районного суду м.Львова Мартьянової С.М. від 06.11.19р.,відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України ухвалено розгляд справи проводити у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони у судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо постановлення заочного рішення не заперечив.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідачів у судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою учасників судового провадження, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, відповідно до ст.247 ЦПК України.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.01.18р. скасовано судовий наказ, виданий Франківським районним судом м. Львова 08.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛКП «Навколо базару» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 2750,22грн.та 800грн.судового збору.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1460 від 24.04.2018 року відповідачі зареєстровані та проживають за адресою- АДРЕСА_3 .

Квартира за вказаною адресою перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Навколо базару».

Згідно відомостей про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 24.04.2018 року, сума боргу відповідачів за період з серпня 2008 року по квітень 2018 року становить 3381,46 грн.

Судом встановлено, що відповідно до договорів з надання послуг з вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів, з профілактичної дезінфекції, з ліквідації аварійних ситуацій та пошкоджень на внутрішньо-будинкових інженерних мережах, акту повторної перевірки та прочищення димо-вентканалів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків ,робочих листків штатних працівників позивача за період 2016-2018р. ЛКП «Навколо базару» надавало відповідачам послуги з утримання будинку та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_3 .

Як власники так і споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст.156,162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин , житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьоїстатті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВП ВС від 07.07.2020 № 712/8916/17 (14-448цс19).

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина першастатті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першоїстатті 11ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627,630 ЦК України та статей 19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Як вбачається з вище наведеного, саме на споживача послуг покладається обов`язок доведення перед судом належними та допустимими доказами того факту, що передбачені умовами договору послуги надавались не належної якості (не своєчасно, не в повному обсязі тощо) чи взагалі не надавалися.

В той же час, відповідачами не було подано до суду доказів, передбачених вище згаданою нормою закону, про невиконання чи неналежне виконання позивачем своїх обов`язків по утриманню житла та наданню житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначено у ч. 2ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, оскільки, представником ЛКП «Навколо Базару» надано докази на підтвердження надання вказаних послуг та їх обґрунтованості, обґрунтовано розрахунок заявлених до стягнення сум, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів плати за житлово-комунальні послуги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки, відповідачі у встановленому законом порядку не відмовлялась від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від її оплати, відповідачами надано не було, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.

Виходячи з положень ст.141ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 1762 грн.сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 258, 259, 265, 268, 279, 280, 281, 282 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛКП «Навколо Базару» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3381 (три тисячі триста вісімдесят одну ) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Навколо базару» 440 (чотириста сорок) грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Навколо базару» 440 (чотириста сорок) грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ЛКП «Навколо базару» 440 (чотириста сорок) грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ЛКП «Навколо базару» 440 (чотириста сорок) грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Сторони:

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Навколо Базару» (79000, м. Львів, вул. Героїв УПА, 78; ; МФО: 325796; р/р НОМЕР_2 );

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,прож. АДРЕСА_3 ;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_3 ;

Відповідач 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. АДРЕСА_3 ;

Відповідач 4: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлене 18.10.2021 року.

Суддя Мартьянова С.М.