Справа 688/2027/21
№ 2/688/658/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

22 жовтня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановив:

06 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі договору дарування квартири від 02.07.2018 року є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстровано ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оскільки відповідачі, які були зареєстровані там попередніми власниками, добровільно змінили місце проживання та у вказаній квартирі з 2016 року без поважних причин не проживають, особистих речей і ній не мають, за комунальні послуги коштів не сплачують, будь-які договірні відносини між сторонами також відсутні, просить суд визнатиїх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 27 вересня 2021 року, який через неявку відповідачів відкладено на 10 год. 00 хв. 22 жовтня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, зазначила, що відповідачі не є членами її сімї, удоговірних відносинах із ними не перебуває, їх реєстрація, яка проведена з дозволу попередніх власників, порушує її право приватної власності, перешкоджає вільно розпоряджатись, володіти і користуватися нею, а тому просить суд ухвалити заочне рішення та позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яка також є їх законним представником, у судове засідання повторно не з`явились, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали.

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області у судове засідання не з`явився. Представник за довіреністю Занов`як Г.С. подав до суду письмове клопотання про проведення судового розгляду без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою відповідачів у судове засідання, за згодою позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши думку представника третьої особи, викладену у письмовій заяві, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Положеннями ст. 382 ЦК України передбачено, що об`єктом права власності особи може бути, зокрема, квартира.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику будинку (квартири) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Як встановлено в суді та вбачається з договору дарування квартири від 02.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Рябим П.М. та зареєстрованого в реєстрі за №762, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №129367053 від 02.07.2018 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 від 21.07.2010 року та серії НОМЕР_2 від 14.10.2014 року. ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.06.2021 року, виданої віддлом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані по АДРЕСА_2 .

Згідно акту про відсутність осіб за місцем реєстрації №1039 від 30.06.2021 року, посвідченого ПП «Управлінська компанія «Управдом», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоч і зареєстровані за адресою - АДРЕСА_2 , але фактично не проживають за вказаною адресою з 2016 року і по даний час, їх речі у квартирі відсутні.

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що є мамою позивача, спірна квартира була подарована доньці ОСОБА_1 її бабусею та дідусем. Дану квартиру тривалий час винаймала у них ОСОБА_2 , з їх дозволу і було проведено її реєстрацію. Після народження дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вказаною адресою було зареєстровано і їх місце проживання. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у 2016 році, вони добровільно змінили місце проживання, виїхавши на батьківщину у Росію. З того часу у квартирі не проживають, нею не цікавляться, речей у ній не мають, коштів за неї не сплачують.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала суду аналогічні пояснення, зазначивши, що тривалий час являється головою будинкового комітету, а тому знала сім`ю відповідачів, які звертались до неї за отриманням довідок. Ствердила, що останні з 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, з їх слів виїхали на постійне місце проживання в Росію.

Свідок ОСОБА_8 , який проживає по сусідству, ствердив, що відповідач ОСОБА_2 разом зі своїми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 2016 року, а тому даним житлом з того часу не користуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів того, що проживала разом з дітьми у квартирі позивача як член її сім`ї.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.

Малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Малолітня дитина не є самостійним субєктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що малолітня дитина зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім`ї позивача, зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , однак з 2016 року у ній не проживають, договірних відносин з приводу користування нею із власником не мають, участі в утриманні квартири не приймають, їх реєстрація у цій квартирі не дозволяє розпоряджатися нею на власний розсуд та значно обмежує законні права ОСОБА_1 , тому порушене право позивача, як власника квартири, підлягає захисту, а перешкоди у реалізації прав власника квартири можуть бути усунені шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування цим жилим приміщенням.

Таким чином, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку позов задовольнити та визнати відповідачів ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн.

На підставі ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 26 жовтня 2021 року.

Суддя: С.В. Козачук