Справа № 588/1415/21
Провадження № 2/588/512/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у серпні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом у інтересах ОСОБА_2 , який мотивував тим, що у серпні 2021 року ОСОБА_2 дізналася про те, що за виконавчим написом від 20.01.2021 №1477, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, із позивачки, як із боржниці, стягується на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість у розмірі 12010,87 грн.

За виконавчим провадженням №64517989 постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. від 18.02.2021 було звернено стягнення заборгованості на заробітну плату позивачки, яку остання отримує у ФОП ОСОБА_3 .

Також представник позивачки зазначив, що заборгованість за виконавчим написом є спірною, позивачка не визнає існування заборгованості такого розміру, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для його стягнення від відповідача позивачці не надходило, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивачка попередньо не повідомлялася, вимог про погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості їй не надходили, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було встановлено чи була заборгованість позивачки перед стягувачем саме такого розміру та чи існувала вона взагалі, нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався.

Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчинений 20.01.2021 та зареєстрований у реєстрі за № 1477, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 12010 грн 87 коп., таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого нею судового збору у розмірі 1362,00 грн.; 3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 27.08.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Також ухвалою суду від 27.08.2021 за заявою представника позивачки судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою суду від 30.09.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та за клопотанням представника позивача у відповідача та третьої особи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, витребувано письмові докази.

Відповідачем надано витребувані судом докази, а третьою особою ухвала суду залишилася невиконаною.

06.10.2021 представником відповідача було подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу у якому останній просив відмовити позивачці у стягненні витрат на правову допомогу.

07.10.2021 представником відповідача був поданий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачці у задоволенні позову із тих підстав, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадку, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172.

Для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі, можна вважати безспірною, оскільки позивачка у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.

Також представник відповідача вказав, що перевірка безспірності боргу входить в обов`язок нотаріуса після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити у здійснення виконавчого напису.

13.10.2021 представником позивачки було подано відповідь на відзив у якому останній посилаючись на аналогічні обставини, що зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

У судове засідання сторони та треті особи не з`явилися.

Представник позивачки подав заяву у якій просить суд справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Також представник позивачки подав заяву про розподіл судових витрат.

Представник відповідача не повідомив суд про причину неявки, хоча про дату час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. також не повідомили суд про причину неявки та не надали письмових пояснень.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі представників сторін та третіх осіб, на підставі наявних доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що 14.10.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на підставі анкети №31 для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено заяву-договір за №0750/061027-ZP від 14.10.2013, за яким на поточний (картковий) рахунок позичальника за № НОМЕР_1 в українській гривні була встановлена кредитна лінія із лімітом у сумі не більше 50000,00 грн. строком на 1 рік (364/365 календарних днів) з моменту надання кредиту, із можливістю його автоматичного продовження, зі сплатою процентної ставки за кредитною лінією 30,00% річних та датою погашення щомісячного платежу до 15-го числа щомісяця (а.с. 28).

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 20.01.2021 вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1477, за яким нотаріусом звернено стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", яке на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29.01.2019, є правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», яке у свою чергу, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019, було правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,заборгованість за кредитним договором за №0750/061027-ZP від 14.10.2013 за період із 29.01.2019 по 11.01.2021, у сумі 11360,87 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3010,19 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4639,96 грн; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 3710,72 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає 12010,87 грн, у тому числі 650,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 26).

На підставі зазначеного оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за №1477 від 20.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною постановою від 16.02.2021 було відкрито виконавче провадження № 64517989 (а.с. 27).

Також приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною постановою від 18.02.2021 у виконавчому провадженні № 64517989 було звернено стягнення на доходи позивачки, які вона отримує у ФОП ОСОБА_3 (а.с. 7).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку.

Стороною відповідача та приватним нотаріусом Горай О.С. не надано суду, у тому числі на виконання ухвали суду від 30.09.2021, письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із ОСОБА_2 11360,87 грн. боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору за №0750/061027-ZP від 14.10.2013.

Приватний нотаріус Горай О.С. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису 20.01.2021 не мав права керуватись цим пунктом Переліку.

За таких обставин, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Також суд вважає необхідним зазначити, що позивачка у позові не погоджується з розміром заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі.

Відповідач не надав до суду належних письмових доказів того, що він є правонаступником прав вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за кредитним договором №0750/061027-ZP від 14.10.2013, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , а також не надав доказів розміру заборгованості позивачки та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника з даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань.

Кредитний договір був укладений на строк із 14.10.2013 до 14.10.2014, а за виконавчим написом стягується із позивачки заборгованість за період із 29.01.2019 по 11.01.2021, тобто за період коли строк дії кредитного договору закінчився, а доказів того, що цей кредитний договір був продовжений на інший строк матеріали справи не містять.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойку, комісію, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, проценти, неустойка, комісія нараховуються в межах дії договору. Кредитор має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України.

Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Таким чином, нарахування за період указаний у виконавчому написі із 29.01.2019 по 11.01.2021, відсотків за кредитним договором №0750/061027-ZP від 14.10.2013 є безпідставним.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 1362 грн 00 коп., зокрема за вимогу немайнового характеру в розмірі 908 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн 00 коп. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивачки в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 20.08.2021; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 26.08.2021, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 27.10.2021, квитанцію від 27.10.2021 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 4500 грн.

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 4500 грн.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Стороною відповідача було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивачки, однак дане клопотання зводиться до цитування положень законодавства та не містить посилання на обставини з якими сторона відповідача не погоджується, зокрема не вказано в чому саме полягає неспівмірність заявлених до відшкодування витратна професійну правничу допомогу.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчинений 20.01.2021 та зареєстрований у реєстрі за № 1477, про стягнення із ОСОБА_2 накористь Товариства з обмеженою відповідальністю ""Вердикт Капітал", заборгованості у розмірі 12010 (дванадцять тисяч десять) грн. 87 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп., а також на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал», адреса місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053, код .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса: вул. Ведика Бердичівська, 35, м. Житомир, 10008;

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, адреса: вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, м. Київ, 02094.

Суддя О. О. Огієнко