Дата документу 26.07.2021 Справа № 554/5264/21
Єдиний унікальний номер справи:544/5264/20
Провадження № 2/554/2279/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.07.2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 20 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 18.05.2021 року відповідач скоїв порушення правил дорожнього руху, що спричинило матеріальну та моральну шкоду позивачу. Відповідач свою провину визнає, про відшкодування матеріальної шкоди не заперечує. При цьому, позивач є інвалідом першої групи, під час ДТП він їхав до лікарні для проведення гемодіалізу. Враховуючи стан здоров`я позивача, він отримав значну шкоду для здоров`я, у формі болі та страждань за погіршанням фізичного стану. В розумінні неможливості подальшого лікування за відсутністю пошкодженого авто, позивач отримав стресовий стан, з якого був вимушений виходити тільки застосуванням сильнодіючих лікарських препаратів.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.07.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування відзиву вказував, що 18.05.2021 року у м. Полтаві на регульованому перехресті вулиць Ляхова та Соборності, за участю належного йому автомобіля марки «Opel», модель «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і автомобіля марки «ZAZ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль (пошкоджена передня права сторона, бампер, фара та крило) та автомобіль ОСОБА_1 (пошкоджено ліве крило, двері передні). Разом з ним в автомобілі марки «Opel» їхала його донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його онук, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зіткнення його автомобіля та автомобіля ОСОБА_1 було незначним. З місця дорожньо-транспортної події вони разом з ОСОБА_1 поїхали до його страховика «АТСК Країна», де вони заповнили європротокол (спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди). Будь-яких непорозумінь та суперечок з приводу ДТП між ним та ОСОБА_1 не було. Будь-яких претензій з боку ОСОБА_1 йому не надходило. Як на підставу своїх вимог, ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на факт його винності у ДТП та його винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП. Проте, всупереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, факт його винності у ДТП та винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, не підтверджено відповідними доказами. Отже, ОСОБА_1 не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Як наслідок, наведені за змістом позовної заяви доводи ОСОБА_1 щодо винності у ДТП та винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, не можна приймати до уваги, оскільки вони не підтверджені у встановленому цивільним процесуальним законом жодними фактичними доказами.

Також, ОСОБА_1 не конкретизував в чому саме полягають душевні страждання та не обґрунтував розмір моральної шкоди, яку просить суд стягнути.

Отже, оцінюючи всі надані до позовної заяви докази в їх сукупності, вважав, що ОСОБА_1 належними доказами не довів свої позовні вимоги, а тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 18.05.2021 року у м. Полтаві на регульованому перехресті вулиць Ляхова та Соборності, за участю належного ОСОБА_2 автомобіля марки «Opel», модель «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і автомобіля марки «ZAZ Sens» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль (пошкоджена передня права сторона, бампер, фара та крило) та автомобіль ОСОБА_1 (пошкоджено ліве крило, двері передні).

Учасники ДТП склали повідомлення про ДТП європротокол без участі працівників відповідних підрозділів МВС України, керуючись пунктом 2.11 "Про Правила дорожнього руху України» та пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до статті 124 КУпАП. Згідно з європротоколом ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні ДТП.

Позивач зазначав, що внаслідок такого порушення його прав йому завдано моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Фактичною підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Жодної з переліченої у ч.2 ст.23 ЦК України виключних способів заподіяння моральної шкоди та підстав, з якими закон пов`язує виникнення моральної шкоди, у тому числі будь-якої протиправної поведінки, відповідачем не допущено.

В ході судового розгляду стороною позивача не надано суду доказів протиправної поведінки відповідача.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд виходить з того, що у позивача не виникло право на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Позивачем не надано до суду доказів того, що відповідачем йому було заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, оскільки до суду не надано належних доказів страждань позивача, існування факту заподіяння йому моральної шкоди діями відповідача, факту протиправної поведінки відповідача, внаслідок чого йому могло б бути завдано моральної шкоди, існування втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань які він поніс.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.15,22,23,1174 ЦК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя В.М.Бугрій