Справа № 346/708/21
Провадження № 2/346/762/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді П`ятковського В.І.

за участю секретаря: Матушевської Г.Д.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Чеборака В.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Театральна-22» до Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває вказана цивільні справа

Представник відповідача Коломийської міської ради 04 березня 2021 року подав суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Своє клопотання мотивує тим, що предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради «Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » та визнання не чинним Договору оренди землі, укладеного 04 серпня 2009 року між Коломийською міською радою та ОСОБА_3 , та скасування відомостей в Держаному земельному кадастрі про реєстрацію земельної ділянки. Вказує, що оскільки позивачем у справі є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Театральна-22», яке є юридичною особою, відповідачем є Коломийська міська рада , яка також є юридичною особою та ОСОБА_4 , який є фізичною особою підприємцем і спірна земельна ділянка надана йому як підприємцю для промислово-комерційного використання (для реконструкції та обслуговування нежитлових приміщень), по АДРЕСА_1 , який розроблявся підприємцю ОСОБА_4 та Договором оренди землі, де в реквізитах сторін зазначено, що Глив`як діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 14 грудня 2005 року, то вказана справа підсудна господарському суду.

В судовому засіданні представник відповідача Коломийської міської ради клопотання з вказаних підстав підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні щодо клопотання заперечив, підтримав подане письмове заперечення в якому вказав, що не погоджується із твердженням представника відповідача про те, що відповідач ОСОБА_4 в даній справі виступає як фізична-особа-підприємець. Оскільки ОСОБА_4 звертався із заявою до міського голови про передачу йому земельної ділянки в оренду на 50 років, як фізична особа, громадянин України, і там не вказано, що він діяв як підприємець, його підписи не завірені печатками підприємця, що було вимогою до 19 липня 2017 року, що так само стосується Договору оренди землі. Зазначив, що наявність у Глив`яка статусу фізичної особи-підприємця не свідчить про те, що з моменту його реєстрації він виступатиме в цій якості у всіх правовідносинах, зокрема і у набутті в оренду чи у власність земельної ділянки. Обов`язковою критерію віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами господарських правовідносин і спору про право, що виникає з таких відносин. Вказує, що між ОСББ «Театральна-22» та Глив`яком відсутні господарські правовідносини, і позивач звернувся із позовом до нього як до фізичної особи, громадянина України.

Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився та не повідомив причин своєї неявки. У своєму відзиві на позов із заявленими вимогами не погодився. Вказав на законність набуття ним права на земельну ділянку задовго до створення ОСББ «Театральна-22».

Заслухавши аргументи сторін, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено підстави закриття провадження у справі, зокрема, коли справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі статтями 2, 4 ГПК України завдання господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Закону України «Про підприємництво» встановлено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 цього Кодексу суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до частини 1 ст. 128 цього Кодексу громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 128 цього Кодексу встановлено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність: безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється; із залученням або без залучення найманої праці; самостійно або спільно з іншими особами.

Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. (ч. 1 ст. 58 ГК України)

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність).

Відповідно до ст. 42 Конституції України, ч. 1 ст. 50 ЦК України фізична особа з повною цивільною дієздатністю має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Таким чином, фізична особа, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, проте набуває до нього нової ознаки підприємця.

Пунктом 1 частини 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Пунктом 6 частини 1 ст. 20 ГПК України встановлено що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що між Коломийською міською радою та Глив`яком на підставі рішення Коломийської міської ради від 24 червня 2009 року № 2194-40/2009 «Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » , укладено Договір оренди землі від 04 серпня 2009 року, який зареєстровано 05 жовтня 2009 року в Коломийському міському відділ РФДЗК за № 89. Відповідно до умов цього договору Глив`яку надано в оренду земельну ділянку загальною площею 402 кв.м із нежитловим приміщенням загальною площею 298 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 1 вказаного договору визначено, що орендар прийняв у користування земельну ділянку для промислово-комерційного використання реконструкції та обслуговування нежитлових приміщень, згідно п. 14 Договору оренди цільове призначення земельної ділянки - промислово-комерційного використання реконструкції та обслуговування нежитлових приміщень. В пункті Права Орендаря серед іншого вказано, що: орендар користується земельною ділянкою на умовах платності та у відповідності з діючим порядком, інженерними комунікаціями орендодавця, з метою забезпечення належної господарської діяльності. В графі реквізити сторін у вказаному Договорі оренди зазначене Свідоцтво про державну реєстрацію ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця від 14 грудня 2005 року (а.с. 27-30).

Згідно із долученої до матеріалів позовної заяви копії довідки головного архітектора м. Коломия від 24 липня 2008 року № 979/0110 Коломийський відділ архітектури та містобудування погодив підприємцю Глив`яку матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для промислово-комерційного використання (реконструкції та обслуговування нежитлових приміщень) за вказаною адресою (а.с. 26).

Зважаючи на наведене суд вважає, що у вказаних правовідносинах Глив`як виступає в якості фізичної особи-підприємця, у зв`язку із чим клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі, у зв`язку із неможливістю її розгляду в порядку цивільного судочинства є обгрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Театральна-22» до Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації земельної ділянки, у зв`язку із неможливістю розгляду її за правилами цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду та те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя П`ятковський В. І.