Справа № 686/8188/21
Провадження № 2/686/3588/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Хмельницький в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди,

встановив:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПрАТ Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого вказала, що 23.07.2020 близько 05 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 перебуваючи у стомленому стані, керуючи автомобілем «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на 346 км автодороги сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка», у напрямку м. Хмельницький, неподалік с. Громадське Літинського району Вінницької області, з врахуванням дорожньої обстановки, а саме звуження проїзної частини дороги по напрямку руху, у вигляді закінчення додаткової смуги руху, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення із автомобілем «MAN TGM 18/250 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень загинули п`ять пасажирів автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 серед яких ОСОБА_3 . В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно полісу АР7353071, ОСОБА_1 , яка є матір`ю загиблої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з повідомленням про дорожньо- транспортну пригоду і заявами про виплату відшкодування моральної шкоди в розмірі 14 169,00грн. та відшкодування понесених витрат на поховання в розмірі 26 410,00 грн. Однак, виплату відшкодування здійснено не було, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, подав відзив на позов, в якому вказав, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП, яка є підставою позову була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7353071, порядок і умови виплати страхового відшкодування за яким регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закон № 1961-IV). Позивач в порушення ст. 33-1 та ст. 35 Закону № 1961-IV та не надав страховику всі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, також не надав документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене провадження та прийняте рішення набрало законної сили.

За обставин даної справи, кримінальне розслідування за фактом спірного ДТП ще триває та особу винну у скоєному ДТП не встановлено.

Відповідач відповідно до положень п.36.2. ст.36 Закону № 1961-IV повідомив позивача про неможливість прийняття рішення по справі та про призупинення перебігу строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його до моменту отримання страховиком рішення в кримінальному провадженні, яке набрало законної сили. Також повідомлено, що при наданні рішення, яке вступило в законну силу, розгляд справи страховиком буде відновлено і по справі буде прийнято відповідне рішення.

Відповідач не відмовляв позивачу у виплаті страхового відшкодування, а лише призупинив строк здійснення виплати страхового відшкодування до отримання документу щодо встановлення винної особи, яке набрало законної сили.

Звертає увагу, що у спірних правовідносинах ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон № 1961-IV є спеціальним нормативно-правовим актом. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Закон № 1961-ІУ визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

Відсутність інформації про набрання законної сили рішення у кримінальній справі щодо спірного ДТП зумовлює припинення перебігу строку прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто на момент розгляду даної справи позбавляє обов`язку страхову компанію провести страхову виплату.

На підставі вищевикладеного, відповідач правомірно повідомив позивача про неможливість прийняття рішення по справі до моменту набрання рішення в кримінальному провадженні законної сили, що свідчить про відсутність вини відповідача у несвоєчасній виплаті страхового відшкодування.

Згідно п. 23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону № 1961-IV визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Згідно п.27.1 ст. 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Для вирішення питання чи є смерть потерпілого прямим наслідком спірної ДТП виникає потреба у спеціальних знаннях, які інші засоби доказування замінити не можуть.

Відповідач заперечує вказані обставини, тому ці обставини мають бути доведені позивачем у порядку передбаченому ст.81, п.5 ч.З ст. 175 ЦПК України належними та допустимими доказами.

Позивач у своїй позовній заяві викладає лише позовні вимоги, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається, чим порушує п.5 ч.З ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, оскільки факти, встановлені під час розгляду кримінальної справи, щодо наявності чи відсутності вини водія, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, у скоєнні спірної ДТП, та настання смерті потерпілої особи внаслідок вказаної ДТП в тому числі буде залежати наявність або відсутність обставин, що є підставами для задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі.

На підставі вищевикладеного, звернення позивача до суду є передчасним, оскільки відповідач не відмовляв у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинив її до отримання судового рішення по кримінальному провадженні.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, щодо твердження відповідача про порушення ст. 33-1 та ст. 35 Закону № 1961-IV, а саме не надання страховику документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене провадження та прийняте рішення набрало законної сили., а вказане не заслуговує на увагу, оскільки позивачем було надано страховику та суду всі наявні у неї документи і жодною нормою Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язок потерпілої особи щодо надання страховику рішення, яке набрало законної по дорожньо-транспортній пригоді.

Більше того, в п. 34.1 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено: «страховик зобов 'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.»

Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб».

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В ч. 2 ст. 1188 ЦК України (яку ігнорує відповідач) чітко зазначено: якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов 'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини,

Загибла ОСОБА_3 була пасажиром (іншою особою), яка загинула внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки.

В п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено:

Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У иьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК).

Таким чином, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 настає незалежно від його вини в дорожньо-транспортній пригоді, яка трапилась 23 липня 2020 року.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон), "страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров 'ю та/або майну потерпілого "

Отже, дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась 23 липня 2020 року за участю автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 і внаслідок, якої загинула ОСОБА_3 - є страховим випадком.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

23.07.2020 близько 05 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 перебуваючи у стомленому стані, керуючи автомобілем «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на 346 км автодороги сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка», у напрямку м. Хмельницький, неподалік с. Громадське Літинського району Вінницької області, з врахуванням дорожньої обстановки, а саме звуження проїзної частини дороги по напрямку руху, у вигляді закінчення додаткової смуги руху, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення із автомобілем «MAN TGM 18/250 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень загинули п`ять пасажирів автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 серед яких ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП, яка є підставою позову була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7353071.

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю загиблої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 .

29.09.2020 представник позивача ОСОБА_6 подав АТ «СГ «ТАС» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування пов`язане із виплатою моральної шкоди в сумі 14 169грн. 00 коп. (1/4 частки що належить матері загиблої) та заяву про виплату страхового відшкодування пов`язаного із витратами на поховання в сумі 26 410грн. 00коп., що підтверджується видатковою накладною від 24.07.2020 № 1686 та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2233/2 від 24.07.2020р.

ПрАТ Страхова група «ТАС» 06.10.2020 листом № 1449 повідомила представника позивача про призупинення розгляду справи до завершення кримінального провадження та набрання вироком законної сили, після чого розгляд справи страховиком буде відновлено та прийнято відповідне рішення.

Представником позивача надано копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000252 відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961 IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Пунктом 27.3. ст. 27 Закону № 1961-IV передбачено: Страховик (у випадках, передбачених підпунктами : "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам, усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст.35 п.35.1 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 4І цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

35.2. До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

Оскільки кримінальне розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України за фактом ДТП, в результаті якого ОСОБА_3 загинула ще триває, та винну особу у скоєному ДТП не встановлено, перебіг строку здійснення виплати страхового відшкодування до моменту отримання страховиком документу щодо встановлення винної особи призупинився. Від так, зупинення відповідачем розгляду по суті поданих від імені ОСОБА_1 заяв про виплату страхового відшкодування не є відмовою у її відшкодуванні.

При цьому, оскільки станом на даний час вирок у кримінальній справі ухвалено, то одразу після набрання таким законної сили та повідомлення про це страховика, відповідні виплати позивачам можуть бути виплачені.

Таким чином, у позов задоволенню не підлягає, оскільки звернення ОСОБА_1 до суду є передчасним, страхова компанія не відмовляла останній у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинила її до отримання судового рішення по кримінальному провадженні, відповідно до положень п.36.2. ст.36 Закону № 1961-IV, і обов`язок відповідача виплатити страхове відшкодування у даній справі виникає лише після отримання ним у своє розпорядження вироку у кримінальному провадженні № 0000252 відносно ОСОБА_2 , який набрав законної сили.

Щодо розподілу судових витрат.

При звернення до суду позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

24.09.2020 Адвокатське об`єднання «Автопоміч» та ОСОБА_1 уклали договір про надання професійної правничої (правової) допомоги, з додатками, відповідно до якого плата за надані адвокатським об`єднанням послуги на виконання договору про надання правової допомоги становить 1500,00грн. за 1 (одну) годину роботи. Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги становить : 4 години при вартості однієї нормо години 1500,00грн., що складає 6000 грн. згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 23.03.2021 року та 2 години при вартості однієї нормо години 1500,00грн. що складає 3000 грн. згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 24.05.2021 року, вартість послуг на надання правової допомоги за цим договором становить 9000,00грн.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесені витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1188, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , м. Київ, Пр. Перемоги, 65.

Дата складання повного тесту рішення 20.07.2021.

Суддя: