Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/11366/21

Номер провадження: 22-ц/813/10210/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Центр», 4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медікап»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медікап» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, за апеляційною скаргою адвоката Зубрицького Олександра Олександровича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси постановлену у складі судді Бондар В. Я. 22 червня 2021 року, про відмову у відкритті провадження у справі,

встановив:

2. Описова частина

2.1Короткий зміст позовних вимог

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007721 від 21.11.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (справа №522/1075/20).

В рамках кримінального провадження потерпіла ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медікап» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину (а. с. 20 - 29).

Приморським районним судом м. Одеси 22.12.2020 року ухвалено вирок, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено їм покарання у вигляді 2-х років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ТОВ «Агенція безпеки «Центр» та ТОВ «Медичний центр «Медікап» солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди грошові кошти у сумі - 104 871,72 грн.. Стягнуто з ТОВ «Агенція безпеки «Центр» та ТОВ «Медичний центр «Медікап» солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди кошти у розмірі - 250 000 грн.. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди грошові кошти у сумі - 50 000 грн..

На вищевказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат Савенко О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок районного суду скасувати в частині стягнення моральної шкоди. Також з апеляційною скаргою звернувся цивільний відповідач ТОВ «Агенція безпеки «ЦЕНТР».

За результатами розгляду апеляційних скарг ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2021 року апеляційні скарги задоволенні частково. Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 .. Призначено новий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства у тому ж суді іншим складом суду.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої Одеський апеляційний суд виходив з того, що судом не було забезпечено участь представників цивільних відповідачів у судовому засіданні. Позиція представника ТОВ «Агенція безпеки «ЦЕНТР» Шушулкової В.Д. не висвітлена у журналі судового засідання від 21.12.2020 року. Також, вирок не містить висновків суду районного суду щодо обґрунтованості прийняття чи відхилення доводів відзиву. Вирок не містить відомостей щодо дослідження судом доказів, які стосуються цивільного позову. Одеський апеляційний суд вказав: «Зазначене свідчить про порушення районним судом засад кримінального провадження щодо змагальності сторін, законності та безпосередності дослідження доказів».

17.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеси зареєстровано цивільну справу №522/11366/21 на підставі ухвали Одеського апеляційного суду, до якої ввійшов цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 з додатками, вирок Приморського районного суду м. Одеси та ухвала Одеського апеляційного суду (а. с. 86).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висноків

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медікап» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Ухвала суду мотивована тим, що даний позов має бути розглянутий в порядку кримінального провадження, але з урахуванням приписів цивільного судочинства (а. с. 87 - 90).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Зубрицький Олександр Олександрович, діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає про те, що помилковими є висновки суду, що даний позов має бути розглянутий в порядку кримінального провадження, але з урахуванням приписів цивільного судочинства, оскільки за результатами розгляду апеляційних скарг ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2021 року апеляційні скарги задоволенні частково. Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 .. Призначено новий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства у тому ж суді іншим складом суду. Ухвала апеляційного суду, як судове рішення, підлягає виконанню (а. с. 94 - 100).

2.5 Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медікап» не скористались правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Зубрицького Олександра Олександровича, діючого від імені ОСОБА_1 , ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі (а. с. 144).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.08.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 145).

13 вересня 2021 року від адвоката Коваленко Катерини Олександрівни, діючої від імені ОСОБА_3 , надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зубрицький Олександр Олександрович апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Зубрицького Олександра Олександровича, діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам законодавства.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції невірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню.

3.3 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Приморським районним судом м. Одеси 22.12.2020 року ухвалено вирок, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено їм покарання у вигляді 2-х років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ТОВ «Агенція безпеки «Центр» та ТОВ «Медичний центр «Медікап» солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди грошові кошти у сумі - 104 871,72 грн.. Стягнуто з ТОВ «Агенція безпеки «Центр» та ТОВ «Медичний центр «Медікап» солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди кошти у розмірі - 250 000 грн.. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди грошові кошти у сумі - 50 000 грн..

За результатами розгляду апеляційних скарг ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2021 року апеляційні скарги задоволенні частково. Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 .. Призначено новий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства у тому ж суді іншим складом суду.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої, Одеський апеляційний суд виходив з того, що в частині розгляду цивільного позову потерпілої, районний суд не дотримався вимог діючого процесуального законодавства, а тому оскаржений вирок районного суду в цій частині не можна вважати законним і обґрунтованим. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пунктом четвертим ч. 3 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушення вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За правилами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

17.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеси зареєстровано цивільну справу №522/11366/21 на підставі ухвали Одеського апеляційного суду, до якої ввійшов цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 з додатками, вирок Приморського районного суду м. Одеси та ухвала Одеського апеляційного суду.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що апеляційним судом було направлено на новий розгляд саме кримінальну справу з єдиним унікальним номером 522/1075/20 в частині скасованого вироку, оскільки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 13.04.2021 року чітко зазначено про призначення нового розгляду саме цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства у тому ж суді іншим складом суду.

Відповідно до п. 4 та п.5 Розділу VI Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 кожній судовій справі (кримінальному провадженню) надається єдиний унікальний номер, який автоматично формується АСДС під час реєстрації першого процесуального документу, на підставі якого може бути відкрите провадження у справі (включаючи перший процесуальний документ, отриманий судом по кримінальному провадженню на стадії досудового слідства) та який залишається незмінним незалежно від руху судової справи (кримінального провадження): проходження справи в інстанціях, надходження за підсудністю з іншого суду будь-якої юрисдикції, повторного надходження після належного оформлення або після скасування судового рішення по справі судом вищої інстанції тощо. Інші номери судових справ (кримінальних проваджень), окрім єдиного унікального номеру судової справи, так як і надання судовій справі (кримінальному провадженню) більше одного номеру не допускаються. Єдиний унікальний номер судової справи зазначається судами в судовому рішенні та використовується, в тому числі, для формування Європейського ідентифікатору судової справи (European Case Law Identifier - ECLI).

З наведеного вище вбачається, що з кримінального провадження було виділено цивільний позов, який повинен бути зареєстрований в автоматизованій системі документообігу суду, як цивільний.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання суду першої інстанції на те, що судом зареєстровано нову цивільну справу, виділену з матеріалів кримінального провадження, а не справу з незмінним єдиним унікальним номером, тобто з номером справи у кримінальному провадженні, є помилковим, адже вказане питання повинно вирішуватись Відділом реєстрації справ на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 та вказане не може слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином, це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав.

Доступ до правосуддя охоплює низку людських прав, а саме: право на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Крім того, колегія суддів звертає увагу на неможливість надання оцінки судовому рішенню, яке набрало законної сили, поза межами встановленого процесуальним законодавством порядку його перегляду (апеляційного, касаційного тощо).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вищезазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Зубрицького Олександра Олександровича, діючого від імені ОСОБА_1 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (Приморського районного суду м. Одеси), починаючи зі стадії відкриття провадження у справі.

3.5 Підстави, порядок та строк касаційного оскарження

Підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, зазначені у частині другій цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Зубрицького Олександра Олександровича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 27 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

С. О. Погорєлова