Справа № 946/5529/21
Провадження № 2/946/2749/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Баннікової Н.В.

при секретарі - Зубенко Л.М.,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на квартиру.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.04.2000 року між нею з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі за № 5392. Договір був посвідчений Одеською товарною біржею відповідно до ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», який діяв станом на момент укладення договору. З моменту укладення договору вона відкрито володіє та користується нерухомим майном, проте фактично будучи власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатись ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору та визнання права власності на житло.

Згодом позивач додатково просила поновити строк для звернення з позовом до суду, справу просить розглядати у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5392 від 26.04.2000 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Вказаний договір було зареєстровано Одеською товарною біржею 26.04.2000 року за № 5392.

Усі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі виконано, грошовий розрахунок по даному договору здійснено, про що свідчить п.5 договору.

Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Станом на 2021 рік договір нотаріально не посвідчено.

Згідно ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,47,48,62,71,80,224,227 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82,223,258,259,264,265,280-289,353 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Поновити строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Одеською товарною біржею 26.04.2000 року за номером № 5392.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 25.10.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова