ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8946/21 Справа № 204/2466/21 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

18 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Державна казначейська служба України звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року.

Однак, при подачі апеляційної скарги, апелянт не долучив квитанцію про сплату судового збору.

Натомість, апелянт прохав звільнити від сплати судового збору, посилаючись на те, що враховуючи кількість справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, Державна казначейська служба України не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України та частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у поряду, визначеному законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, апелянтом не було надано належних та допустимих доказів щодо неможливості сплати судового збору у зв`язку з чим було відмовлено у задоволенні заявленого клопотання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року зазначену скаргу було залишено без руху для виконання вимог статті 357 ЦПК України, з наданням десятиденного строку з дня вручення копії ухвали для надання документу про сплату судового збору.

З наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення убачається, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була отримана скаржником 21.09.2021 року, проте у зазначений судом термін вимоги ухвали не виконав.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 6 статті 357 ЦПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Судом вжиті заходи для скерування апелянту ухвали про залишення без руху його апеляційної скарги, однак у призначений судом строк вимоги ухвали не виконано.

Таким чином, враховуючи розумність строку розгляду справи, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому, що він не позбавлений права повторно звернутись з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко