Справа № 128/3232/20
Провадження № 22-ц/801/2140/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 рокуСправа № 128/3232/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Очеретної М.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня 2021 року, постановленого в приміщенні того ж суду під головуванням судді Карпінської Ю.Ф. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , посилаючись на те, що після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1,8414 га, кадастровий номер :01:007:0069, що розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є вона та її сестра ОСОБА_2 . Вказала, що постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.09.2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском нею встановленого законом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що причиною пропуску нею 6 місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька був карантин, запроваджений на території України 12.03.2021 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», внаслідок якого було припинено міжміське сполучення по всій території України, а нотаріальні контори не працювали у звичайному, штатному режимі, так як на період карантину діяльність нотаріусів була зупинена. Оскільки вона проживає в с. Нова Гребля Калинівського району Вінницької області, а транспортне міжміське сполучення було припинено, вона не могла вчасно звернутись до нотаріальної контори у м. Вінниці, в якій була відкрита спадкова справа після смерті батька із заявою про прийняття спадщини.

Просила визнати вказані причини пропуску строку поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.2021 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 терміном три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просила рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вказала, що висновок суду про те, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби є поважними причинами пропуску позивачем строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, не відповідає фактичним обставинам справи. Позивачем не доведено, що транспортне міжміське сполучення було припинено протягом 6-ти місяців після смерті батька. Також позивач мала можливість звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, шляхом подання даної заяви засобами поштового зв`язку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити вказану скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинста, верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 .

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 17.01.1967, де батьком записаний ОСОБА_3 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.10.2020, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_5 »

З довідки № 638 від 19.10.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. від 28.09.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, в зв`язку з не зверненням її із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця.

Задовольняючи позов, суд визнав поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини введення постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на усій території України карантину, що є вагомою перешкодою у реалізації права позивача на спадкування. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створювали позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи про те, що вказані позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст.1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, яким є як факт смерті, так і оголошення особи померлою і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом та для прийняття спадщини мала б звернутись до нотаріальної контори у визначений законом 6-ти місячний строк, тобто до 26.06.2020 року, однак звернулася лише у вересні 2020 року, у зв`язку з чим постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через пропуск строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилається на карантин, запроваджений 12.03.2021 року на території України постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року по всій території України був встановлений карантин та до 22.05.2020 року заборонено: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі та перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) (п. п. 9,11 Постанови). Постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зазначені заборони були продовжені до 31.08.2021 року.

Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

З огляду на те, що ОСОБА_1 проживає у селі Нова Гребля Калинівської області що знаходиться на відстані 55 км. від м. Вінниці, де відкрита спадкова справа, хворіє, колегія суддів вважає, що у останньої дійсно були труднощі своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 довела поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, при цьому цей термін не є значним - часовий проміжок між закінченням строку 26.06.2020 року на прийняття спадщини та зверненням до нотаріальної контори 28.09.2020 року є невеликим та становить три місяці.

Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 12.10.2021 року у справі №953/8112/20 (провадження №61-10272св21)

Оцінюючи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд надав належну оцінку обставинам справи та врахував обмеження, які діяли з 12.03.2020 року по 31.08.2020 року в Україні у зв`язку із запровадженням карантину внаслідок якого було заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами, що створило позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 оскільки причини, зазначені позивачем є об`єктивними, крім того строк, який позивач пропустив, є незначним та становить три місяці.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

В.В. Оніщук