Справа № 369/2582/20
Провадження №2/369/170/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Бікус С.Ю.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення у цивільній справі №369/2582/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсними в частині покупця договорів купівлі-продажу та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа №369/2582/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсними в частині покупця договорів купівлі-продажу та визнання права власності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 квітня 2020 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову. В якості забезпечення позову накладено арешт на: будинок та земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0044, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та заборонено вчиняти будь-які дії, щодо будинку і земельної ділянки та будь-які нотаріальні дії пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно щодо будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0044, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2021 року представник відповідача адвокат Левчишина О.В. звернулася до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення позову у вищевказаній справі, в якому просила вжити заходи зустрічного забезпечення у цивільній справі №369/2582/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсними в частині покупця договорів купівлі-продажу та визнання права власності шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести грошові кошти у розмірі 534 000 грн. на депозитний рахунок суду.

Заява про зустрічне забезпечення обґрунтована тим, що внаслідок винесення ухвали від 30 квітня 2021 відбулося блокування будь-яких ій щодо розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 та замельною ділянкою з кадастровим номером :01:008:0044.

Внаслідок накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку та заборона дій ОСОБА_5 щодо розпорядження належним їм майном останній нанесено збитки, розмір яких значно перевищуватиме розмір позовних вимог ОСОБА_1 , позаяк ОСОБА_5 мала намір передати зазначене майно у платне строкове користування терміном на три роки. Відзначала також, що майновий стан позивача невідомий. Дії ОСОБА_1 можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, що є підставою для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення поданої представником відповідача заяви про зустрічне забезпечення.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву про зустрічне забезпечення підтримала, просила суд задовольнити.

Вивчивши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, питання щодо зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

За приписами ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Як визначено у ч.ч. 7-9 ст. 154 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви предметом спору в справі є визнання недійсними в частині покупця договорів купівлі-продажу та визнання права власності.

При постановленні судом ухвали про забезпечення позову за заявою позивача, суд не знайшов підстав для застосування зустрічного забезпечення за ініціативи суду.

Як вбачається зі змісту клопотання, в обґрунтування необхідності застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внесення коштів на депозитний рахунок суду у розмірі 534 000 грн. представник відповідача зазначає, що внесення позивачем зазначеної суми буде цілком співмірним із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких зазнає відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

Разом з тим, представником відповідача належним чином не обґрунтовано необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме по собі вжиття заходів забезпечення позову, не свідчить про те, що майновий стан позивача чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Суд звертає увагу відповідача, що накладення арешту на майно не є перешкодою у передачі майна в оренду.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, заявником не надано належних доказів наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи предмет позову, захід забезпечення позову, що був вжитий ухвалою суду від 30 квітня 2020 року, тривалість перебування справи у суді, не доведеність необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 154, 272, 353, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення у цивільній справі №369/2582/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсними в частині покупця договорів купівлі-продажу та визнання права власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.О. Фінагеєва