Єдиний унікальний номер справи 333/7104/21
Номер провадження 2-з/333/170/21
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

20 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Стоматова Е.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Вербицька Людмила Григорівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Ковальчук І.М., звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. за реєстровим № 2932 від 09.03.2021 року, про стягнення з боржника , ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 1 771 782,47 гривень таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко в. М., за реєстровим № 34453 від 11.05.2021 року, про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 14 123,42 гривень таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн. та 2 00,00 грн. за надання правничої (правової) допомоги з кожного.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд: зупинити виконання виконавчих написів, що вчинені приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем , за реєстровим №2932 від 09.03.2021 року, про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 1771782,47 гривень та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, за реєстровим №34453 від 11.05.2021 року, про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 14123,42 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування судів України.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача та відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник в обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначає, що якщо негайно не вжити заходи забезпечення позову, буде здійснене подальше стягнення на заробітну плату відповідно оскаржуваного виконавчого напису, що нанесе заявнику подальші матеріальні збитки.

Жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених заявником в заяві про забезпечення позову до суду не надано, також відсутні підтвердження, що на даний час приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення заробітної плати, чи накладення арешту на майно, грошові кошти боржника.

Також, всупереч зазначеним вимогам закону, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, відомості про наявність майна у позивача, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (для встановлення наявності/відсутності підстав для обов`язкового зустрічного забезпечення).

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Заявником додано квитанцію про сплату судового збору на суму 454 гривень.

Але відповідно до позовних вимог, заявник просить зупинити виконання 2 різних виконавчих написів у різних виконавців. Кожна вимога є окремим елементом, що підлягає сплаті судового збору. У зв`язку з чим заявником не в повному обсязі сплачено суму судового збору. Отже, заявнику необхідно надати докази сплати судового збору, на суму 454 грн. або докази звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє достатнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази на підтвердження обставин викладених в заяві, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст.. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Вербицька Людмила Григорівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов