г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3794/20
Номер провадження 2/213/248/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі судового засідання - Гусаровій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, цивільну справу №213/3794/20 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі прокуратури Дніпропетровської області, державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Панченка Миколи Івановича,

представника відповідача - прокурора Дерба Андрія Сергійовича,

представника відповідача - Томашевського Ігоря Геннадійовича ,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2017, залишеного без змін апеляційним судом Дніпропетровської області та Верховним Судом, ОСОБА_1 визнано не винним та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України в редакції 1960р. у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 141 КК України в редакції 1960р.

Відповідно протоколів обшуку, складених слідчим прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу від 22.09.2000р. та 25.09.2000р. в межах кримінальної справи №53009063 за місцем проживання позивача та ОСОБА_3 (знайома Позивача), а також в гаражі ОСОБА_3 НОМЕР_3 було проведено обшук, в ході якого вилучено та приєднано до кримінальної справи, в якості речових доказів, належні позивачу меблі, які він купив в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у гр. ОСОБА_4 за 956 882,00 грн., що еквівалентно 33 693,05 доларів США.

Меблі було втрачено на досудовому слідстві.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 25.09.2000 року з квартири Позивача по адресу АДРЕСА_1 було вилучено меблі, які взагалі не було приєднано до матеріалів кримінальної справи №53009063.

Тому позивач просить задовольнити позов та стягнути з державного бюджету України завдану матеріальну шкоду в розмірі 836 828,00 грн.

Стислий виклад заперечень відповідачів.

Прокуратура Дніпропетровської області звертає увагу на безпідставність позовних вимог, оскільки вартість майна, яке було предметом кримінального провадження та, на думку позивача, підлягає відшкодуванню, а саме: комплект кухні (7 предметів), диван тримісний, 2 дивана двомісних, 2 тумби з комплекту відпочивальні, комод, комплект для двоспального ліжка, дзеркала для комода, 1 крісло та інші комплектуючі, які фактично належали ЧП ОСОБА_5 , у відповідному грошовому еквіваленті вже стягнуто на користь заявника ОСОБА_1 відповідно до боргової розписки ОСОБА_6 , тому немає підстав відшкодування його вартості за рахунок держави.

Вказані вилучені в ході обшуку меблі було передано на відповідальне зберігання ЧП ОСОБА_5 , згідно з розпискою про отримання на відповідальне зберігання, яким у подальшому реалізовано невстановленим слідством особам. Вказані обставини також були встановлені судом першої інстанції та в ході перегляду вироку в апеляційному порядку.

Постановою старшого слідчого прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу від 12.09.2005 в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 відмовлено у зв`язку з тим, що останнього не було попереджено про кримінальну відповідальність за втрату переданого на зберігання майна та визнано втраченими речові докази у справі.

Державна казначейська служба України звертає увагу на те, що Позивач не надав жодних документів, за якими б можна було ідентифікувати речі (меблі), встановити їх родові та якісні характеристики, а також встановити їх ціну. Також вважають, що відсутні докази належності меблів позивачу, а ті обставини, що громадянка ОСОБА_6 начебто видала позивачу оплачені меблі - нічим не підтверджуються та є хибними - на їх думку громадянка ОСОБА_6 не була приватним підприємцем, не займалась підприємницькою діяльністю, магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 їй не належав, ніяких документів, підтверджуючих, що вона працювала у вказаному магазині немає, документи, які б свідчили, що вона займалась торгівлею меблями відсутні, жодного документу, підписаного нею на передачу меблів позивачу та отримання коштів від позивача в матеріалах справи немає. Після того, як позивач вивіз меблі з магазину П.П ОСОБА_8 12.08.2000 року провів інвентаризацію меблів та склав Акт меблів які вивіз позивач на 84560 грн. яким зафіксував факт вивезення меблів позивачем, даний Акт був вилучений у ПП ОСОБА_8 . В подальшому ці меблі були вилучені в позивача дома та у його знайомої дома та в гаражі. Та передані на зберігання власнику меблів П.П. ОСОБА_5 , який в подальшому її продав, про що П.П. ОСОБА_5 стверджує в протоколі додаткового допиту потерпілого від 16 серпня 2004 року, вказуючи що він їх продав бо є власником цих меблів.

Процесуальні дії у справі.

30.10.2020 позовна заява надійшла до суду.

04.11.2020 позовна заява залишена без руху.

16.11.2020 судом отримана уточнена позовна заява.

24.11.2020 провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

18.01.2020 Дніпропетровська обласна прокуратура скористалась правом надання відзиву на позов.

11.02.2021 підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті.

31.05.2021 позивачем надано заяву про зменшення позовних вимог.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Позиція сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, просили його задовольнити.

Представники відповідачів, кожний окремо, в судовому засіданні позов не визнали повністю, просили відмовити у його задоволенні.

Свідок ОСОБА_10 , яка є дружиною позивача, в судовому засіданні показала, що за придбання меблів було зроблено передоплату знайомій ОСОБА_6 в якої був меблевий магазин, ОСОБА_6 знайшла транспорт, вони погрузили меблі, частину привезли до їх в квартиру, а частину в гараж до ОСОБА_3 , а вже ввечері чоловіку зателефонували і повідомили, що він викрав меблі перевищуючі свої службові обов`язки. Під час обшуку меблі вилучили, документи про придбання меблів знаходились в дивані та були вилучені разом з ним.

Фактичні обставини, встановлені судом.

29.11.2000 ОСОБА_1 було притягнуто як обвинуваченого за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.166, ч.2 ст.172, ч.ч.2,3 ст.198-2 КК України (1960).

Йому було пред`явлено обвинувачення в тому, що 12.09.2000, приблизно о 09-00 год., він, діючи як фізична особа, прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого на АДРЕСА_2 , який належить на правах оренди приватному підприємцю ОСОБА_12 , де з метою відкритого викрадення індивідуального майна громадян незаконно, без відому та дозволу володільця магазину, відкрито, а присутності сторонніх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що дані особи розуміють його злочинні дії, нехтуючи ними, за допомогою невстановлених слідством осіб, з якими домовився раніше про надання допомоги у завантаженні та перевезенні меблів, завантажив у невстановлений слідством транспорт наступні меблі: диван у кількості 2 шт., комод, тумби в кількості 2 шт., шафа в кількості 2 шт.. ящик під мийку. ліжко, кресло в кількості 4 шт., ящик для кухні, дзеркало для комода, комплект кухні, диван-тройка. диван-двійка. крісло, комод, ліжко. тумби 2 шт., шафа 2 шт., тим самим відкрито викрав меблі на загальну суму 37065 грн., після чого вивіз її за місцем свого проживання. чим заподіяв потерпілому значну шкоду.

25.09.2000 за місцем мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: комплект кухні (7 предметів), диван тримісний, диван двомісний, диван «книжка», 2 тумби з комплекту відпочивальні, комод, комплект для двоспального ліжка, дзеркало для комода, 3 крісла та інші комплектуючі предмети.

21.08.2017 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_1 постановлено виправдовувальний вирок, оскільки стороною обвинувачення не надано достатніх доказів наявності в його діях складу злочину. Речові докази у справі визнано втраченими.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.01.2018 та Ухвалою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 16.04.2019 вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу залишено без змін.

Постановою Прокуратури Дніпропетровської області про визнання розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування від 27.05.2020 визначений розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 - 15600 гривень (витрати на правову допомогу). Зазначено, що вартість майна, що було предметом кримінального провадження, стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_6 згідно боргової розписки, тому відсутні підстави відшкодування його вартості за рахунок держави, а вартість майна, яке не було предметом спірних правовідносин, немає можливості встановити, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних документів, за якими можливо було б ідентифікувати вказані речі, встановити їх родові та якісні характеристики.

Зміст спірних правовідносин.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають при відшкодуванні шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про власність", право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Отже, правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок суду

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що у нього під час досудового слідства при незаконному обшуку були незаконно вилучені його меблі, вартість яких складає 836 828,00 грн.

При цьому, позивач не довів суду те, що він є власником вказаного в позові майна.

У вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2017 року, яким позивача виправдано, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 141 КК України в редакції 1960р., було встановлено, що (мовою оригіналу з перекладом на українську мову): " ...у зв`язку з тим, що меблі, вилучені у ході обшуку - загублені, їх місцезнаходження не відомо, оглянути її та встановити розмір спричиненої шкоди - не можливо".

Будь-яких доказів, що вказані в позові меблі належать позивачу як їх власнику, тобто особі, яка відповідно до закону володіла, користувалась і розпоряджалась цим майном - відсутні. До показань дружини позивача, допитаної в якості свідка, суд відноситься критично, оскільки вона є його дружиною та зацікавлена в задоволенні позову, до того ж, її усні показання щодо належності меблів позивачу не підтверджуються іншими доказами.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи не знайшло підтвердження факту належності меблів саме позивачу, у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Судові витрати, на думку суду, слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - Панченко Микола Іванович , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Прокуратура Дніпропетровської області, адреса: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38,

Відповідач - Державна казначейська служба України, адреса: м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя В.В.Попов.