"18" жовтня 2021 р. Справа № 363/3706/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про видачу судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату з постачання природного газу,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2021 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату з постачання природного газу у розмірі 1400,81 гривень та судовий збір 227 гривень.

Відповідно до частини 5 статті 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до інформації Синяківського старостинського округу Бучанської міської ради Київської області від 1 вересня 2021 року, яка надійшла до суду 3 вересня 2021 року, згідно реєстру Бучанської міської територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , знятим/зареєстрованим з реєстраційного обліку, не значиться.

Також, згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою не значиться.

Згідно із частиною дев`ять статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Вказана норма процесуального закону є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням статті 162 ЦПК України, оскільки йдеться про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи). А тому є необґрунтованими аргументи заявника, що заяву про видачу судового наказу подано з місцем виконання договору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату з постачання природного газу.

Ухвала може бути оскаржена беспосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач