ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року

м. Харків

справа №643/18256/18

провадження №22-ц/818/2510/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сабельніка Б.В.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова, постановлену 20 січня 2021 року в складі судді Семенової Я.Ю. (повний текст складено 21 січня 2021 року), -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на на дії Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Московського ВДВС), у якій просила: визнати дії службових осіб Московського ВДВС щодо неперерахування з депозитного рахунку Московського ВДВС аліментних платежів за вересень, жовтень, листопад 2020 року на її користь у строки, передбачені вимогами ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», неправомірними та такими, що порушують вимоги Закону та права неповнолітніх дітей; зобов`язати службових осіб Московського ВДВС невідкладно перерахувати на її користь аліменти за листопад 2020 року в сумі 7335 грн., які були стягнуті з боржника ОСОБА_2 на її користь та які надійшли на депозитний рахунок Московського ВДВС 27.11.2020; постановити окрему ухвалу щодо встановлених порушень законодавства, які допускаються у діяльності Московського ВДВС, яку надіслати начальнику служби для їх усунення та недопущення в подальшому.

Скарга обгрунтована тим, що на примусовому виконанні Московського ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження №60424651, яке складається з наступних виконавчих проваджень: 1) ВП №50526454 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/8345/15-ц, виданого 28.01.2016 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2015 й до досягнення найстаршою дитиною повноліття; 2) ВП №53791455 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/12806/16-ц, виданого 30.03.2017 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016 і до досягнення дочкою 23 років, тобто до 25.07.2017; 3) ВП №59666710 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/18256/18, виданого 18.07.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на її користь неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів, згідно з виконавчим листом №643/8345/15-ц за період з 21.05.2015 по 30.11.2018 у розмірі 31768,10 грн.; 4) ВП №59666856 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/18256/18, виданого 18.07.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на її користь неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів, згідно з виконавчим листом №643/12806/16-ц за період з 01.09.2016 по 25.07.2017 у розмірі 10806,25 грн. Протягом вересня-листопада 2020 року з депозитного рахунку Московського ВДВС аліменти на її користь перераховуються несвоєчасно, чим порушуються вимоги ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Так, аліментні платежі за вересень 2020 року надійшли на депозитний рахунок Московського ВДВС наприкінці вересня 2020 року у сумі 2700 грн. 2210 грн. та 1400 грн. та були перераховані на її банківський рахунок у загальному розмірі 6310 грн. лише 21.10.2020. Наприкінці жовтня 2020 року на депозитний рахунок Московського ВДВС надійшли утриманні з ОСОБА_2 аліменти за жовтень 2020 року в сумі 1000 грн., 350 грн. та 400 грн., які були перераховані на її банківський рахунок 10.11.2020 в загальній сумі 1750 грн. Аліменти за листопад 2020 року на загальну суму в розмірі 7335 грн., які надійшли на депозитний рахунок Московського ВДВС 26.11.2020 в сумі 1600 грн., 1735 грн. та 4000 грн. станом на день звернення зі скаргою на її банківський рахунок перераховані не були, не дивлячись на її звернення 09.12.2020 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зі скаргою щодо несвоєчасного перерахування державним виконавцем аліментних платежів.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії службових осіб Московського ВДВС щодо неперерахування з депозитного рахунку Московського ВДВС аліментних платежів за вересень, жовтень та листопад 2020 року на користь стягувача ОСОБА_1 в строки, визначені вимогами ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», неправомірними. У задоволенні іншої частини вимог за скаргою відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що з наданих ОСОБА_1 доказів убачається, що аліменти, які стягуються з боржника ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей за вересень, жовтень та листопад 2020 року з депозитного рахунку Московського ВДВС на її користь перераховуються несвоєчасно, що також підтверджується оглянутими судом матеріалами зведеного виконавчого провадження №60424651, і не оспорюється суб`єктом оскарження. Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що станом на 15.12.2020 аліменти на загальну суму 7335 грн. за листопад 2020 року були перераховані на користь ОСОБА_1 також із затриманням строку, визначеного положеннями ст. 47 Закону. Суб`єкт оскарження не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, не надав переконливих даних на спростування аргументів заявниці. На підстави викладеного суд дійшов висновку, що суб`єкт оскарження, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 47 Закону щодо строків перерахування аліментних платежів на користь стягувача, діяв неправомірно. Втім, аліментні платежі за вересень, жовтень та листопад 2020 року хоча і з порушенням строків, але були перераховані Московським ВДВС на користь ОСОБА_1 , її порушене право вже відновлено. Враховуючи викладене суд вважав необхідним задовольнити вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій службових осіб Московського ВДВС щодо несвоєчасного перерахування з депозитного рахунку Московського ВДВС аліментних платежів за вересень, жовтень та листопад 2020 року у зведеному виконавчому провадженні № 60424651. Враховуючи, що суб`єктом оскарження порушене право заявника було відновлено, суд не вбачав підстав для задоволення вимог скарги в частині зобов`язання службових осіб Московського ВДВС невідкладно перерахувати на користь ОСОБА_1 аліменти за листопад 2020 року у розмірі 7335 грн., стягнутих з боржника, які 27.11.2020 надійшли на рахунок з обліку депозитних сум. Щодо вимоги про постановлення окремої ухвали суд зазначив, що вимогами ст. 262 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для винесення окремої ухвали. Скільки ОСОБА_1 не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали, в її задоволенні відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, якою просить ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2021 в частині відмови у задоволенні скарги щодо постановлення окремої ухвали скасувати та ухвалити нове рішення про постановлення окремої ухвали про встановлені порушення законодавства в діяльності Московського ВДВС, яку надіслати начальнику цієї служби для їх усунення і недопущення в подальшому.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначила, що ухвала суду в оскаржуваній частині не грунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в зазначеній частині. Вважає, що значне порушення службовими особами Московського ВДВС визначених Законом строків при перерахуванні аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей є достатньою підставою для постановлення окремої ухвали з метою недопущення порушення законних прав та охоронюваних інтересів неповнолітніх дітей. Суд першої інстанції не врахував попереднє рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.05.2020, в якому зазначено про встановлені порушення в діяльності Московського ВДВС, в тому числі ст. 47 Закону, щодо тривалого неперерахування з депозитного рахунку виконавчої служби на користь заявниці аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: аліментів за жовтень 2019 року протягом 20 календарних днів, за листопад 2019 року протягом 38 днів, за грудень протягом 60 днів. Указаним рішенням дії службових осіб Московського ВДВС, пов`язані з проведенням виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №60424651, визнано неправомірними, а також зобов`язано невідкладно усунути виявлені порушення. Однак це не мало впливу на службових осіб Московського ВДВС та керівництво, що підриває авторитет держави як правової.

Старшим державним виконавцем Московського ВДВС Соклаковою О.М. надано відзив на скаргу, яким просить закрити провадження за скаргою ОСОБА_1 щодо постановлення окремої ухвали; відмовити в задоволенні скарги щодо постановлення окремої ухвали та закрити провадження по справі.

Відзив обгруновано тим, що в провадження держаного виконавця Соклакової О.М. зазначені вище виконавчі провадження передано 27.11.2020. Начальником відділу було проведено оперативну нараду щодо дотримання визначених вимог Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», при розподілі стягнутих з боржника грошових сум та вимог Закону України «Про виконавче провадження», про що складено відповідний протокол від 21.12.2020. Старшого державного виконавця Соклакову О.М. зобов`язано перераховувати кошти відповідно до статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» на реквізити, надані ОСОБА_1 28.12.2020 на депозитний рахунок Московського ВДВС надійшли кошти у розмірі 924,35 грн., які 30.12.2020 перераховані на рахунок ОСОБА_1 згідно платіжного доручення №15479.

Ухвала Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року оскаржується лише в частині відмови в постановленні окремої ухвали щодо встановлених порушень законодавства, які допускаються у діяльності Московського ВДВС, в зв`язку з чим в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться зведене виконавче провадження №60424651, яке складається з наступних виконавчих проваджень:

1) ВП №50526454 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/8345/15-ц, виданого 28.01.2016 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2015 й до досягнення найстаршою дитиною повноліття;

2) ВП №53791455 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/12806/16-ц, виданого 30.03.2017 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016 і до досягнення дочкою 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

3) ВП №59666710 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/18256/18, виданого 18.07.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів, згідно з виконавчим листом №643/8345/15-ц за період з 21.05.2015 по 30.11.2018 у розмірі 31768,10 грн.;

4) ВП №59666856 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова на підставі виконавчого листа №643/18256/18, виданого 18.07.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів, згідно з виконавчим листом №643/12806/16-ц за період з 01.09.2016 по 25.07.2017 у розмірі 10 806,25 грн.

Аліментні платежі, утримані із заробітної плати ОСОБА_2 за вересень 2020 року надійшли на депозитний рахунок Московського ВДВС 29.09.2020: у сумі 2210 грн., що підтверджується платіжним дорученням №503 від 29.09.2020 (ВП №59666710), у сумі 2700 грн. згідно платіжного доручення №501 від 29.09.2020 (ВП №50526454), у сумі 1400 грн. відповідно до платіжного доручення №502 від 29.09.2020 (ВП №59666856) (а.с. 34, 35), а загалом на суму 6310 грн. були перераховані на користь ОСОБА_1 20.10.2020, через понад 20 календарних днів.

29.10.2020 на депозитний рахунок Московського ВДВС надійшли утримані з заробітної плати ОСОБА_2 аліментні платежі за жовтень 2020 року наступними платежами: у сумі 1000 грн. відповідно до платіжного доручення №491 від 29.10.2020 (ВП №50526454), 350 грн. згідно з платіжним дорученням №558 від 29.10.2020 (ВП №59666856); 400 грн. відповідно до платіжного доручення №559 від 29.10.2020 (ВП №53791455) (а.с. 32-33), на загальну суму 1750 грн., які були перераховані на користь стягувача 10.11.2020, тобто з порушенням встановленого вимогами ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» строку.

Розпорядженням державного виконавця Тур М.А. № 50526454 від 20.10.2020 (а.с. 107) аліменти у розмірі 1400 грн., 2700 грн. та 2210 грн., що 29.09.2020 надійшли від ОСОБА_2 на рахунок з обліку депозитних сум, у загальній сумі 6310 грн. перераховані на користь ОСОБА_1 платіжним дорученням №12568 від 20.10.2020 (а.с. 108), які ОСОБА_1 отримала 21.10.2020.

Розпорядженням державного виконавця Баранової В.В. №50526454 від 06.11.2020 (а.с. 109) аліменти у розмірі 1000 грн., що 29.10.2020 надійшли від ОСОБА_2 на рахунок з обліку депозитних сум, перераховані на користь ОСОБА_1 платіжним дорученням №13536 від 09.11.2020 (а.с. 110), які ОСОБА_1 отримала 10.11.2020.

Розпорядженням державного виконавця Баранової В.В. №59666856 від 06.11.2020 (а.с. 111) аліменти в розмірі 350 грн., що 29.10.2020 надійшли від ОСОБА_2 на рахунок з обліку депозитних сум, перераховані на користь ОСОБА_1 платіжним дорученням №13534 від 09.11.2020 (а.с. 113), які ОСОБА_1 отримала 10.11.2020.

Розпорядженням державного виконавця Баранової В.В. №59666710 від 06.11.2020 (а.с. 112) аліменти в розмірі 400 грн., що 29.10.2020 надійшли від ОСОБА_2 на рахунок з обліку депозитних сум, у розмірі 400 грн. перераховані на користь ОСОБА_1 платіжним дорученням №13535 від 09.11.2020 (а.с. 113), які ОСОБА_1 отримала 10.11.2020.

З розпорядження державного виконавця Соклакової О.М. № 50526454 від 11.12.2020 (а.с. 114) вбачається, що аліменти у розмірі 1735 грн., 4000 грн., 1600 грн., що 27.11.2020 надійшли від ОСОБА_2 на рахунок з обліку депозитних сум, у загальному розмірі 7335 грн. перераховані на користь ОСОБА_1 згідно з платіжним дорученням №14634 від 15.12.2020 (а.с. 115), і отримані стягувачем 16.12.2020.

27.11.2020 від ОСОБА_2 на депозитний рахунок Московського ВДВС надійшли аліментні платежі за листопад 2020 року, а саме: аліменти у сумі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №655 від 27.11.2020 (ВП №59666710), у сумі 1735 грн., що підтверджується платіжним дорученням №654 від 27.11.2020 (ВП №59666856) та у сумі 4000 грн., відповідно до платіжного доручення №653 від 27.11.2020 (ВП №50526454), а загалом на суму 7335 грн. (а.с. 30-31).

Відповідно до платіжного доручення №14634 від 15.12.2020, аліменти за листопад 2020 у розмірі 7335 грн., які надійшли на рахунок обліку депозитних сум Московського ВДВС від ОСОБА_2 27.11.2020, були перераховані на користь стягувача ОСОБА_1 Московським ВДВС 15.12.2020 та отриманні нею 16.12.2020.

Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

З аналізу указаної статті вбачається, що окрема ухвала суду це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

Окрема ухвала (постанова) має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні. За необхідності слід заслухати показання осіб, дії або бездіяльність яких сприяли вчиненню злочину, витребувати додаткові матеріали, призначити експертизу або здійснити інші процесуальні дії.

В окремій ухвалі (постанові) суд повинен указати, в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, які саме права громадян порушено, або зазначити причини й умови, що сприяли вчиненню порушення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що статтею 262 ЦПК України не встановлено прямий обов`язок суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для її ухвалення.

Враховуючи те, що виконавчим органом і було допущено порушення визначених Законом України «Про виконавче провадження» строків перерахування аліментних платежів з депозитного рахунку виконавчого органу стягувачу, однак порушене право стягувача було відновлено суб`єктом оскарження самостійно, до ухвалення рішення по справі.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині скасування ухвали суду про відмову у постановлені окремої ухвали в даній справі не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції вирішив питання щодо відсутності підстав для винесення окремої ухвали на підставі повно встановлених обставин у справі та відповідно до вимог закону.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів вважає, що апелянтом не доведена наявність підстав для висновку щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харковавід 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 липня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна