Справа № 199/5486/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Богун О.О.

за участю секретаря Емріх Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 є її рідним братом.

Мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.09.1959 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу батьки в 1973 році за договором купівлі-продажу придбали домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому до кінця свого життя проживали та були зареєстровані. Право власності на домоволодіння було зареєстровано за ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеного вище домоволодіння.

19.08.2008 року позивачка звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою № 1779 про прийняття спадщини у спадковій справі № 1108/2008.

ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час його смерті.

Позивачка вважає, що після смерті батька вона, моя мати і брат успадкували право власності на 1/6 частину домоволодіння за кожним, а частка матері - ОСОБА_3 в праві власності на домоволодіння разом із спадковою часткою склала 2/3 частини.

За життя мати своє право на спадщину не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивачка звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак державний нотаріус повідомив про те, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя склала заповіт на користь відповідача - ОСОБА_2 , якому заповідала все домоволодіння АДРЕСА_1 , який прийняв спадщину, а тому позивачка не має права спадкування після смерті матері.

На думку позивача вона має право на 1/6 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування лише після смерті батька - ОСОБА_4

Однак після надання всіх необхідних документів для оформлення спадкових прав, 23.05.2019 року державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 після гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначено те, що « ОСОБА_4 мав право на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку, як майна, що є спільною сумісною власністю подружжя згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, але він не подавав заяву про визначення частки в спільному майні подружжя, та за життя не отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину вищезазначеного майна.»

10.06.2019 року позивачка через свого представника звернулась до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, з даних якого їй стало відомо про те, що 09.04.2019 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння в цілому за відповідачем ОСОБА_2 , якому 09.04.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину серія та номер : 4-147.

Позивача вважає, що зазначене свідоцтво підлягає визнанню частково недійсним на 1/6 частину спірного домоволодіння, та за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на 1/6 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом, оскільки незважаючи на те, що право власності на домоволодіння було зареєстровано лише за матір`ю - ОСОБА_3 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного домоволодіння, яку позивачка прийняла відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд визнати частково недійсним на 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , видане Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою 09 квітня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального провадження.

09 жовтня 2019 року представником відповідача ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачкою не надано доказів прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 , крім того просив застосувати строк позовної давності.

16 жовтня 2019 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори (Місцезнаходження - вулиця Радистів, будинок 8, місто Дніпро, 49023, ЄРДПОУ 02890966) належним чином завірену копію спадкової справи № 1108/2008 після смерті ОСОБА_4 і належним чином завірену копію спадкової справи № 258/2016 після смерті ОСОБА_3 . Також призначено по цивільній справі судову будівельно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 17/361.

13 січня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у погодженні строку проведення судової будівельно-товарознавої експертизи, призначеної ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, а матеріали справи - повернути без виконання.

14 січня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська призначено по цивільній справі судову будівельно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Івченку Володимиру Володимировичу, на вирішення експертизи поставлено питання «Який розмір ринкової вартості 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ?».

31 травня 2021 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явились,представник відповідача надав заяву у якій просила суд відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи у її відсутність,.

Представник третьої особи Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.09.1959 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі (а.с.86).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (а.с.7,121).

В період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності не який було зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 102-103).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 також за данною адресою були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

19.08.2008 року ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою № 1779 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла - ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть(а.с.9).

14 березня 2008 року ОСОБА_3 було складено Заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М.(а.с.128).

ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.112).

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно (а.с.109).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України дають можливість подружжю зробити поділ (виділ) майна, але за їх життя, шляхом укладення відповідних договорів.

Натомість, у разі смерті одного з подружжя, який не є «титульним» власником, засування поділу (виділу) частки шляхом видачі свідоцтва про право власності виключається з огляду на наступне.

Відсутнє волевиявлення сторін. У зв`язку із смертю фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність (ст. 25 ЦК України). Ця позиція підтверджується і судовою практикою. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, статей 27-31 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв`язку зі смерю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Право власності нерозривно пов`язане з особою власника і у разі смерті такої особи, право власності припиняється автоматично (частина одинадцята статті 346 ЦК України).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Так за свого життя батько позивача та відповідача ОСОБА_4 не отримував свідоцтва про право власності на домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Отже, позивачкою не надано достатніх доказів та не доведено факт прийняття нею спадщини у розмірі 1/6 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже позивач не набувала права власності в порядку спадкування тому суд вважає відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1222, 1223, 1235 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.О.Богун

19.07.2021