Справа № 559/1944/20
Провадження № 2/559/302/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Швед Х.Р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 60514, 04 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 12.06.2019 року приблизно 11год. 30 хв. на а/д Київ-Чоп мало місце ДТП а участю тягача марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом SCHMITZ» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіля марки ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Mersedes-Benz Actros» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження та було пошкоджено автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_3 .

Дубенським міськрайонним судом Рівенської області було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2019 року, 12.06.2019 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_2 на 550 км а/д «Київ-Чоп» с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, керуючи т/з «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_5 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся під час керування автомобілем, не дотримався безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з т/з «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутньому напрямку, зупинився в ряді, зупиненого транспорту, який внаслідок інерційного руху, здійснив зіткнення з т/з «Mersedes-Benz Actros» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 . В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся в вчиненому. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. Проте, під час розгляду адміністративної справи обставини ДТП не досліджувались та не було встановлено протиправності дій та вини водія ОСОБА_2 , як того вимагає стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки судом вини ОСОБА_2 встановлено не було, ОСОБА_1 не зможе отримати страхове відшкодування. Внаслідок ДТП автомобіль з «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження і згідно звіту №220/20 про оцінку вказаного автомобіля вартість ремонтних робіт становить 58354, 03 грн. Утилізаційна вартість становить 2939, 99 грн. Враховуючи висновок звіту матеріальна шкода нанесена знищенням автомобіля становить 55414, 04 грн. Також ОСОБА_1 понесено витрати на доставку автомобіля з м. Львів у с.Полтва Львівської області у розмірі 2100 грн. та на авто товарознавче дослідження у розмірі 3000 грн. Загальна вартість матеріальних збитків становить 60514, 05 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 29.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники.

Відповідач подав відзив на позову заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважаючи їх не справедливими, не доведеними, оскільки його вини у заподіянні шкоди ОСОБА_1 не доведено. Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.10.2019 року у справі №559/2009/19, його вину не встановлено, а провадження по справі закрите на підставі ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Таким чином доказів настання цивільно-правової відповідальності нього перед іншими особами чи власником транспортного засобу «ВА31099 н. НОМЕР_6 - відсутні і суду не подані. Постановою Рівненського апеляційного суду від 13.04.2020 року, постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.10.2019 року у справі №559/2009/19 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. За таких обставин він не є особою, яка має відшкодовувати шкоду ОСОБА_1 . Він керував транспортним засобом будучи особою, яка на підставі трудового договору працювала у приватного підприємця, тому не може бути суб`єктом відшкодування збитків ОСОБА_1 . Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом того, що він є винуватцем ДТП, подія якої мала місце 12.06.2019 року, за відсутності інших належних доказів. Окрім того, позивач не є власником транспортного засобу ВА321099 н.з. НОМЕР_6 , бо його власником є ОСОБА_5 , жителька м.Львів, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_1 не доведено обставину, що саме ним були понесені або будуть понесені будь-які матеріальні збитки, які підлягають до відшкодування. Просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положеньст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , власником транспортного засобу ВА321099 н.з. НОМЕР_6 є ОСОБА_5 , яка уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси як власника вказаного транспортного засобу, що пов`язані з його експлуатацією та утриманням, керуванням, а також надає право продати, передати в оренду (найм), згідно довіреності від 31.10.2017 року, серії НМХ018838 (а.с. 10-11, 50-51).

Як зазначено у постанові Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 жовтня 2019 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2019 року, 12.06.2019 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_2 на 550 км а/д «Київ-Чоп» с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, керуючи т/з «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_5 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся під час керування автомобілем, не дотримався безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з т/з «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутньому напрямку, зупинився в ряді, зупиненого транспорту, який внаслідок інерційного руху, здійснив зіткнення з т/з «Mersedes-Benz Actros» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 . В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся в вчиненому. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення (а.с. 15-16, 73).

У висновку за фактом ДТП в результаті якої учасники отримали тілесні ушкодження, складеному слідчим ВРЗ СТ СУ ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Кондрад Ю., зазначено, що 12.06.2019 року приблизно 11год. 30 хв. на а/д Київ-Чоп мало місце ДТП а участю тягача марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом SCHMITZ» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіля марки ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Mersedes-Benz Actros» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження та було пошкоджено автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_3 . Вказаний факт ДТП 12.06.2019 зареєстрований в журналі єдиного обліку Пустомитівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області за №6828, 6837, 6838 (а.с. 13-14).

Згідно звіту №220/20 про оцінку автомобіля ВАЗ 1099 реєстраційний номер НОМЕР_6 вартість ремонтних робіт становить 58354, 03 грн. Утилізаційна вартість становить 2939, 99 грн. (а.с. 22-57).

Як свідчить квитанція 0.0..1 від 13.02.2020 ОСОБА_1 здійснено оплату за послуги ТзОА «АК Екперт-Сервіс» у розмірі 3000 грн. (а.с. 20).

Позивачем також надано копію квитанції від 12.06.2019 про оплату 2100 грн. за евакуацію автомобіля ВАЗ 1099 реєстраційний номер НОМЕР_6 з м. Львів у с.Полтва Львівської області, проте підпис клієнта у ній відсутній (а.с. 21).

Відповідно до повідомлення ПАТ «КС «Країна» №147746 від 14.11.2019, адресованого ОСОБА_1 , між ПП ОСОБА_6 та ПАТ «СК «Країна» було укладено Договір (Поліс) обов`якового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3619507 від 14 травня 2019 року. За даним Полісом ПАТ «СК «Країна» було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди а участю наземного транспортного засобу марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до Постанови Дубенського міськрайонного суду Рівенської області від 4 жовтня 2019 року (справа № 559/2009/19) вину ОСОБА_2 перед власником транспортного засобу марки «ВАЗ 1099» д.н.з НОМЕР_8 не встановлено, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрите на підставі ст.247КУпАП, у зв`яку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Таким чином, докази настання цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_2 перед власником транспортного засобу марки «ВАЗ 1099» д.н.з НОМЕР_6 - відсутні. ПАТ «СК «Країна» повідомила про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування (а.с. 19).

Вирішуючи вимоги про часткове задоволення позову суд виходить з наступного.

Частиною 1ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п.1ч.1ст.1188 ЦК України шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,відшкодовується на загальних підставах,а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страховою відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

У зв`язку із зазначеним, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України), і особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211 св 18).

В даному випадку позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що керував транспортним засобом будучи особою, яка на підставі трудового договору працювала у приватного підприємця, тому не може бути суб`єктом відшкодування збитків ОСОБА_1 . Проте, на підтвердження цього не надав жодних доказів.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 12.06.2019, в результаті якої ОСОБА_2 допустив зіткнення з т/з «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , відбулась внаслідок неправомірних дій відповідача. Між його неправомірними діями та шкодою завданою позивачу є безпосередній причинний зв`язок. У виплаті страхового відшкодування позивачу відмовлено, тому матеріальна шкода, яка йому завдана підлягає стягненню з відповідача. Розмір матеріальних збитків, які підлягають стягненню становить 58414, 04 грн. (55414, 04 грн. - матеріальна шкода нанесена знищенням автомобіля та 3000 грн. - витрат на автотоварознавче дослідження), оскільки позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення витрат за евакуацію автомобіля у розмірі 2100 грн. стягненню не підлягають, оскільки не підтверджені належними доказами.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187,1192, 1194 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 58-60, 88, 141, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) 58414 (п`ядесят вісім тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 04 коп. на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840 ( вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець