Ухвала

23 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 758/5983/16-ц

провадження № 61-16955ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр учбової літератури» про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Товариство

з обмеженою відповідальністю «Центр учбової літератури» (далі - ТОВ «Центр учбової літератури») за власний рахунок відтворити Твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» під авторством ОСОБА_1 з дотриманням майнових та особистих немайнових прав автора з обов`язковим внесенням змін відповідно до авторського варіанту, надати автору сигнальний екземпляр та 10 авторських екземплярів. Зобов`язано ТОВ «Центр учбової літератури» вилучити із загальнодоступної мережі Інтернет з усіх сайтів Твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», підручник, видавництво «Центр учбової літератури, 2013-648с.» та зобов`язано не поширювати його у будь-який спосіб. Стягнуто з ТОВ «Центр учбової літератури» на користь ОСОБА_1 30 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку

у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У пунктах 2 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані

у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову

у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт

8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті

2 ЦПК України).

Тлумачення пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України та частини першої та другої статті 406 ЦПК України дає підстави для висновку, що оскаржена ухвала про залишення без руху апеляційної скарги не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується

у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня

1997 року).

На підставі викладеного та згідно частини другої статті 406 ЦПК України касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від

13 серпня 2021 року про залишення без руху апеляційної скарги підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр учбової літератури» про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди у справі № 758/5983/16-ц повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков